Traducere în exclusivitate pentru www.subs.ro
Un film de ALEKSANDR SOKUROV
** SOARELE **
Traducerea și adaptarea: gligac2002@yahoo.com
Sfârșitul celui de-al doilea război mondial, 1945, Tokyo
Te rog, pornește radioul.
Pornește radioul.
Găsește un alt post.
Aici Radio Tokyo, iar acestea sunt știrile orei.
Eroicii liceeni și directorii lor de pe insula Okinawa,
care au manifestat respect față de datoria lor
până la moarte, în acțiunile defensive împotriva...
Oprește-l !
... au fost onorați postum de către ministrul Educației, d-l Kozo Ota.
Înălțime, iată programul pe ziua de azi.
La 10:00, Înălțimea Sa se întâlnește cu Cabinetul și cu miniștri.
La 12:00, cercetare știițifică asupra biologiei marine.
La 14:00, prânzul. De la 15:00 la 16:00, somn.
După 16:00, e timpul pentru cugetări sau, de asemenea, pentru scris.
Înălțimea Sa trebuie să răspundă degrabă scrisorii fiului dânsului.
Și dacă americanii își fac apariția aici, ce se va întâmpla cu programul zilnic ?
Ai face unele schimbări... sau l-ai lăsa cum e ?
Cât timp un japonez rămâne în viață, americanii niciodată nu vor pune piciorul aici.
În special după umilința pe care poporul nostru a îndurat-o în 1924.
Ah, da...
Înălțime, acum aveți întâlnire cu cei din Armată.
Mereu același lucru...
Înălțime !
Este curent !
Se pare că totul se îndreaptă spre o situație...
... în care ultimul japonez aș putea fi eu însumi.
Înălțime, vă rog să-mi permiteți să comentez că un asemenea lucru e bizar.
E bizar să afirm că Împăratul ar putea fi om...
... chiar dacă japonez.
Orice copil știe
că Împăratul este descendentul zeului soare
și că este Dumnezeu încarnat.
Dar trupul meu este la fel ca al tău.
Nu știu asta.
Dar acolo nu e nimic din ceea ce un zeu ar trebui să posede.
Nici măcar n-am vreun semn distinct pe piele.
Oh... păi nu fi supărat. Doar... glumeam.
Sunt doar arsuri la stomac.
Ceaiul nu e ceea ce obișnuia să fie.
Și ce s-a întâmplat în 1924 ?
Vă rog, fiți mai atent...
Poftiți, Înălțime.
Vă rog să mă iertați.
Da, asta e...
Vă rog să mă iertați...
Încă puțin...
Butoniera e prea îngustă...
Gata.
Ați slăbit mult.
Cu toții suntem foarte supărați... și epuizați.
Împăratul nu vrea să mănânce.
Majestate... plăcintă cu orez ca o ultimă gustare...
Puțin ceai de orz pentru un somn bun peste noapte...
Ridică-te, bătrâne.
Ochelarii.
Am un gust și un miros ciudat în gură.
Un miros urât și un gust urât.
Nimeni nu mă iubește...
... cu excepția soției mele și a fiului meu mai mare.
Și a celorlalți membrii ai dinastiei.
Și a celorlalți...
Și, de asemenea, a oamenilor de rând.
Și a oamenilor de rând...
Și din cauza acestei iubiri... n-am putut opri războiul.
Știi de ce Papa nu-mi răspunde la scrisori ?
Cel mai des, Cardinalii interceptează corespondența.
Chiar ? Ce-mi pasă ?
Majestate, situația pe front se înrăutățește...
... însă soldații și-au manifestat unanim intenția de a continua războiul,
acum, că s-a adus atingere patriei noastre native.
Lăsați-l pe ministrul Apărării, Anami, să vă explice.
Majestate, am plăcerea să raportez...
... că ceea ce a mai rămas din trupele noastre regulate
rezistă furibund puterii superioare a inamicului.
Acest lucru contrastează cu situația forțelor navale,
care și-au abandonat linia defensivă într-un timp record.
Cu nivelul tehnic pe care navele noastre îl posedă,
ar fi mai simplu să luptăm pe nave din lemn.
Te rog, nu mă întrerupe !
Fervoarea patriotică a trupelor noastre este fără precedent.
Liniile frontului au fost sparte de inamic în toate locurile.
Însă foamea din rândul trupelor noastre...
... n-are nici o influență decisivă asupra spiritului de luptă al soldaților noștri.
Câinii geniști ne-au oferit un ajutor crucial în luptă...
... lucru care demonstrează inteligența ridicată a ciobănescului german.
Un mare număr de ofițeri și soldați...
... au fost răsplătiți cu cele mai înalte onoruri militare.
Defunctul Împărat Meiji,
chiar înainte să ne lase într-o inconsolabilă durere și disperare, a scris:
"Marea la nord și la sud, la vest și la est."
"Valurile se învolburează."
"Națiunea noastră așteaptă până când furtuna se va potoli..."
Ce-a vrut să spună defunctul Împărat prin acest minunat poem ?
Și chiar a vrut să spună ceva ?
Are cineva vreo sugestie ?
În acest minunat poem,
defunctul Împărat Meiji vorbește de mult așteptata pace...
... pe care oamenii de rând o doresc și pentru care aceștia au murit într-o agonie groaznică.
Defunctul Împărat Meiji ne-a lăsat prin testament
să facem pacea cu America și Anglia.
Însă defunctul Împărat Meiji...
... nu ne-a lăsat prin testament pacea, oricare ar fi fost prețul acesteia.
Iar... prețul acestei păci s-ar putea dovedi prea costisitor.
De asemenea, se întâmplă ca același vânt să aducă o furtună continuă...
Pisica de mare se afundă în adâncuri.
Fluturii își strâng aripile.
Capitularea contravine tradițiilor Imperiului și poporului japonez.
Chiar dacă vă e cunoscut tuturor
că Împăratul mereu a zăbovit pentru o dezvoltare pe calea evoluției,
singura cale acceptată în lumea naturală...
... este...
... selecția naturală în condițiile neamestecării raselor... și a păcii.
Însă numai o pace în termeni favorabili poporului meu
va lăsa ca marea să continue să se dezlănțuie de la nord la sud...
... de la vest la est.
Majestate... scuzați-mă, vă rog.
Veniți aici, vă rog.
Domnilor, urmați-mă. Veniți după mine !
Ce miracol...
Ce frumusețe divină...
În fața noastră se află un "Dorippe granulata".
Cele două perechi de picioare de dinainte ale acestui crab sunt lungi și groase,
iar cele posterioare sunt scurte, subțiri și îndoite spre partea dorsală.
Cu cleștii acestor picioare
poate să nu dea drumul cochiliilor moluștelor...
... preferabil melci de mare și scoici de mare.
În felul acesta, crabul se poate acoperi el însuși
și pentru asta s-a ales cu porecla de "pustnic".
Pescarii din Marea Japoniei îi mai spun și "Capul samuraiului".
În atracția și dâra lăsată de carapace
se poate vedea similitudinea cu clasica mască a unui samurai furios,
așa cum e ea zugrăvită de actorii noștri în teatrul Kabuki.
Ce miracol !
Uită-te doar la acest miracol...
"Dorippe granulata" se găsește în sud, către Hong Kong...
... și în nord, către Hokkaido.
De-a lungul țărmurilor japoneze, trăiește în adâncimile întunecate...
... și nu migrează prea departe.
Migrație...
Da, niciodată nu-și abandonează țărmurile.
Migrație...
Stabil...
Migrație distantă...
Migrația speciilor...
Migrație...
Emigrație !
Discriminare !
Lege a imigrației injustă !
Îmi amintesc...
Scrie !
Scrie.
Despre cauzele care au condus la Marele Război Asiatic.
Celelalte țări care au participat la conferințele internaționale nu au împărtășit...
... ideea egalității raselor.
Discriminarea rasială petrecută în statul american California, în 1924...
... când Guvernul a interzis imigrația japonezilor...
... a devenit o serioasă sursă de indignare și furie pentru poporul nostru.
Armata a risipit valul de proteste...
... și a devenit imposibilă stingerea dorinței de a pune mâna pe arme.
Majestate...
Am fost informați că o coloană americană se îndreaptă către Tokyo.
Ar fi mai bine, pentru dvs, să mergeți în buncăr.
Ah, da...
Scrie... Îl sfătuiesc pe primul ministru Tojo să obțină de la Germania
îndreptarea eforturilor nu într-un război în URSS, ci în Africa.
Majestate, în Africa e prea mult nisip.
Sunetul armelor a fost redus la tăcere de furtunile de nisip.
Sunetul armelor a fost redus la tăcere de furtunile de nisip
și s-au stricat când s-a început să se tragă cu muniție pentru armuri.
Continuă să scrii. Continuă să scrii.
Opinia mea e că statul se poate asemăna unui corp uman,
iar Împăratul său poate și trebuie să se asemene creierului.
Ca răspuns la afirmația lui Uesugi Sinkiti...
... cum că Împăratul e o divinitate...
... îi spun că al meu corp... nu diferă cu nimic de cel al unei ființe umane.
Iar acest comentariu a alarmat și ofensat pe toți membrii cabinetului de miniștri.
Sakura (înflorirea cireșilor)...
... la înălțimea primăverii.
Zăpada iernii...
... n-a durat niciodată mai mult...
Sakura primăverii și zăpada lui ianuarie niciodată n-au ținut mult.
Sakura la apogeul primăverii.
Viforul glacial. Gânduri scurse.
Moartea le înghite pe amândouă.
Sakura...
Apogeul primăverii... Viforul glacial... Gânduri scurse...
Dragă fiule...
Te rog să-mi permiți...
... să-ți spun câteva cuvinte despre teribila înfrângere.
Poporul nostru a avut prea multă încredere în puterea Imperiul nostru și a disprețuit America.
Conducătorii noștri militari au pus prea mult accent pe entuziasmul psihologic al soldaților noștri
și au uitat de echiparea adecvată a armatei noastre.
Ce e ?
Americanii ?
Trebuie să mă schimb.
La revedere.
A plecat.
În mașină.
Stai cuminte. Se descurcă singur. Nu e nevoie.
Nu ! Pe cealaltă parte.
Și tu, de asemenea.
În regulă ! Să mergem !
Mișcare ! Mișcare !
Oprește-te.
Așează-te acolo.
Deschide-o.
Atinge-o. N-ai nevoie de mine să ți-o deschid.
Majestate, intrați, vă rog.
D-le... general... nu puteți ridica tonul la o persoană sacră.
Taci și tradu.
Înălțime...
Acceptați să vă supuneți dorinței... Comandamentului Aliat ?
Voi accepta oricare ar fi decizia dumitale.
Majestatea Sa nu a solicitat milă.
Chiar ?
Ei bine... Și atunci ?
Nu înțeleg cum astfel de oameni pot conduce lumea...
... trimițând alte milioane la moarte.
Nu voi... traduce asta.
Întreabă-l de ce nu și-a pus kimonoul.
Port kimonoul doar la ceremonii.
Dar azi...
... e o zi a rușinii... și mâhnirii, pentru mine.
Vă rog...
Vorbesc, de asemenea...
... germană...
... franceză...
... puțină italiană...
... spaniolă...
... chineză...
Înălțime, vă implor, vorbiți, vă rog, în japoneză.
Dacă vorbiți engleza cu ei, vă veți înjosi dvs însuvă.
Ce faci ? Ce rânduiești acolo ?
Un zeu, în această lume imperfectă, nu poate vorbi decât în japoneză.
Doar atât ? Ai terminat ?
Da.
Da, am terminat.
Zece zile de arest. Stânga-mprejur, marș !
Da, d-le !
Servitorul dvs a spus asta: "De ce ar trebui să vorbim în limba dvs ?"...
... și asta e pe deplin corect. Diplomația elementară o solicită,
însă... Împăratul a uitat de asta, în educația sa.
Nu e servitorul meu.
Numai tu ai servitori.
Împăratul are mulți servitori.
Și asta e foarte onorant.
Spune-i să se întoarcă !
M-ai auzit ?
Deci...
Ce fac copiii Împăratului ?
- Copiii ? - Ei bine, da...
Da...
Numai aseară... Împăratul a scris o scrisoare fiului său mai mare.
Și ce i-a scris Împăratul ?
Împăratul i-a scris că...
... războiul a fost pierdut din cauza...
... aroganței naționale...
... sub... proasta consiliere în chestiunile războiului și a păcii.
Și aroganța națională e, de asemenea, pierdută.
Ministrul Matsuoka a propus Împăratului să-și mute trupele către Irkutsk.
Dar am fost împotriva acestei idei, chiar dacă, poate, a fost una bună.
Primul ministru nu se pricepea deloc la finanțe
și, în consecință, am fost obligat să ascult doar opiniile celor din Armată.
Când prezenta un raport, mereu vroiam să-i amintesc aforismul:
Dacă nu-ți plătești datoriile puțin câte puțin, riști mai târziu să pierzi totul.
A terminat ?
Da, d-le. Așa cred.
Ce-ai făcut în ultimul timp ?
M-am scufundat în biologie marină.
Mulțumesc, Majestate.
Vei fi dus înapoi la palat.
Ce-a fost asta ?
Cred că Majestatea Sa își dicta memoriile.
E ca un copil...
Îmi amintește foarte mult de cineva, dar nu știu de cine.
Trimite o telegramă cifrată la Washington.
Principalul criminal de război rămâne în arest la domiciliu
din cauza presupusei complicități,
și dai toate detaliile și faptele ce trebuiesc clarificate.
Înălțime...
Ce-i asta ?
E un dar din partea comandantului forțelor de ocupație.
HERSHEY'S "Ciocolată cu lapte și migdale"
Ce e oare ?
Ciocolată.
Făcută din soia ?
Nu, bineînțeles că nu. Făcută din cacao.
Înălțime...
... ciocolata ar putea fi otrăvită.
Poate e otrăvită, Înălțime... Înălțime !
Atunci am s-o gust.
Îmi plac dulciurile din orez mai mult.
Gata cu ciocolata. Faceți ordine aici.
Bine ați venit.
Fă-te comod.
Luați loc, vă rog.
Vă rog...
Înălțime, pe scaunul imperial.
Oh, ei bine... atunci... Aici, vă rog.
Oh, Înălțime... haideți...
Bine, cât timp te simți confortabil...
Ai fost, probabil, foarte surprins să afli de invitația mea, nu ?
Am simțit un fel de mândrie pentru Împăratul meu...
... care, chiar în condițiile devastatoare ale războiului...
... se mai poate gândi la problemele științifice.
Și azi, cu noi, se află prietenul nostru... Darwin.
Ah... Darwin ?
Ce face institutul tău ?
Clădirea principală a ars din temelii după bombardamentul inamic.
Aș vrea să vorbesc cu tine despre aurorele polare.
- Despre ce ? - Despre aurorele polare.
Nu le-am văzut niciodată.
Însă bunicul meu, regretatul Împărat Meiji...
... a fost părtaș la o stranie pâlpâire de lumini, târziu în noapte, deasupra palatului său.
Și a vorbit despre asta tatălui meu, regretatul Împărat Taisho.
Mă scuzați, vă rog, însă nimic de genul acesta nu este posibil.
Pui la îndoială faptul că Împăratul Meiji a spus această poveste Împăratului Taisho ?
Nu, Majestate !
E fără de tăgadă povestea pe care Împăratul Meiji i-a spus-o Împăratului Taisho.
Singurul lucru îndoielnic sunt aceste lumini.
În special pentru că nu s-a auzit de ele la latitudinea la care se află Tokyo-ul.
Atunci cum explici existența unei asemenea relatări ?
Împăratul Meiji a fost un poet înnăscut.
A fost unul dintre cei mai mari poeți.
Întocmai. Și ca mare poet, e posibil să-și fi imaginat
inspirația zburând în preajma lui, sub forma acestei lumini a aurorelor polare...
Poate că ai dreptate.
Însă, din anumite motive, această poveste de familie m-a preocupat din copilărie.
Majestate, e bine cunoscut faptul că sunt doar două zone pe Pământ
de unde se poate vedea această iradiație a stratosferei.
Ambele zone cad la polii geomagnetici Nord și Sud.
Unghiul razei lor e de aproximativ 23 de grade.
Atunci de unde se trag...
... aceste lumini ?
E dificil să vă explic chiar acum.
Probabil n-ai mâncat nimic astăzi, nu ?
Îmi amintesc că parcă există un cadou. Adu ce ne-au trimis.
Adu aici.
Vă rog... e ciocolată. Vă rog.
Vă mulțumesc foarte mult. Vă rog, veniți aici.
Spune-i Comandantului Suprem... că accept.
Împăratul va apărea și va poza în fața fotografilor.
De ce, Înălțimea Voastră ?
Deoarece soarele se va arăta în fața oamenilor, acoperit de tristețe.
Înălțime, se pare că deja vă așteaptă.
Cheamă-l pe Împărat.
Mă înțelegi ?
Nu mai faceți poze !
Ce faceți ? Nu e Împăratul !
Trebuie să stabilim locul pentru ședința foto.
Aici cred că e cel mai bine, lângă trandafiri.
Și nu vă apropiați la mai mult de 3 metri de Majestatea Sa.
Înțelegeți ?
Cum doriți.
Nu puteți... nu puteți face poze decât de aici...
... până la această linie, altfel va izbucni al treilea război mondial.
- M-ați înțeles ? - Da, da, am înțeles mesajul.
- Cât timp avem la dispoziție ? - Pentru pozele voastre aveți maxim 4 minute.
Ce țară ! Ne-a luat 50 de ore să ajungem aici !
Și tot ce văd sunt ruine ! Ce-i cu locul ăsta ?
Locul ăsta e paradisul.
Atunci fotografiază paradisul Împăratului.
- Când o să se arate ? - Nu știu.
Împăratul apare când apare, însă voi, voi fotografiați conform regulilor.
Vă rog, domnilor...
Ține minte asta !
Sper c-o să pricepi, d-le ziarist !
Cine-i tipul ăsta ?
Înălțime, vă rog...
Cine e Împăratul ?
... să le iertați stupiditatea.
Acesta e Împăratul ?
Nu-i nimic. Oamenilor le e permis să...
Sunt americani.
Glumești ! Haide !
Încetișor, băieți ! Încetișor !
Tipul ăsta e Charlie ! Charlie ! Charlie Chaplin !
Ai trecut linia ! Cine a zis "Charlie" ? Ești nebun ?
Aici nu e nici un Charlie !
Ședința foto s-a terminat !
Haide, încă o poză ! Încă o poză !
Toată lumea, faceți cum vă spun !
Ajunge !
Înălțime, vă rog să-i scuzați.
Mi s-a cerut să vă întreb...
Ar dori, vă rog, Majestatea Sa, să ia masa, astăzi, cu Comandantul Suprem ?
Da, ar dori.
Deci, chiar arăt ca acel actor de film ?
Nu știu. Nu mă duc la cinema.
Nici eu. La revedere.
- Ne vedem mai târziu, Charlie ! - La revedere, Charlie !
Înălțime, veniți, vă rog, aici.
China mi le-a trimis pentru înfrângerea Germaniei...
... pentru a sărbători victoria aici, în inima Asiei.
Mi s-a spus că au aparținut unui baron bavarez...
... a cărui casă a fost vizitată des de cel mai bun prieten al tău.
- Cine a fost acesta ? - Hitler... îți amintești ?
Nu prea îl știam, de fapt.
Atunci de ce te-ai aflat în coaliție cu el ?
Mi-ai putea oferi toți banii din lume,
însă nu aș face o înțelegere cu oameni pe care nu-i cunosc.
Nu ne-am întâlnit niciodată.
Adu-mi puțină apă, te rog.
Fumezi ?
Am câteva trabucuri adevărate, aici...
Nu, mulțumesc.
Atunci am să fumez eu, dacă nu te deranjează...
E un lucru straniu...
Odată, tatăl meu... a lucrat... în această clădire.
Era un atașat militar, aici... un prieten al ambasadorului american.
Acum i-am luat locul.
Nu știu... nu-mi amintesc.
Șansele noastre de victorie în războiul cu restul lumii erau de 50%.
Șansele de victorie ale Germaniei în acest război mondial erau de 100%.
Ce tot spui acolo ?
Vorbesc despre alianța cu germanii.
Ei bine...
... asta ține deja de trecut.
A rămas o singură problemă nerezolvată...
... și aceasta e soarta ta.
Cum a fost ședința foto de azi ?
Savuroasă, această carne...
- Nu suport să mă uit la ea. - Dar îmi place.
Atunci mănânc-o.
Te simți jenat dacă avem o discuție privată ?
Am spus: "Te simți jenat dacă am avea o discuție privată ?"
Dacă așa dorești...
Am spus: "Dacă așa dorești".
Lasă-ne, acum.
Aceste poze vor fi publicate în reviste importante.
Iar lumea te va recunoaște ca o ființă umană deplină.
Le va fi mult mai ușor să fie indulgenți față de tine.
Aș putea să-mi permit să fumez ?
Dintotdeauna mi-am dorit să gust o havană.
Toate astea se trag de la stăpânirea ta de sine asiatică...
Să păstrezi totul pentru tine, să păstrezi totul în tine.
Marele nostru filosof Lao Tseu a scris odată... Incredibil !
Ia asta.
Nu, fac eu asta.
"Dacă vezi un sat necunoscut, nu te du acolo".
"Totul, de acolo, e ca aici."
"Câinii latră, coșurile caselor fumegă..."
- E japonez ? - Chinez.
Dar toate scrierile bune din Răsărit vin din Japonia.
Asta era în trecut, nu va mai fi astfel.
- Vrei să-l acaparezi pentru tine pe Lao ? - Nu, nu...
Nu se aprinde.
Ia loc.
Îl poți aprinde din trabucul meu.
Ia puțin coniac.
Mulțumesc.
E bun, nu ?
Da.
Cum e să fii un zeu viu ?
Nu știu ce să-ți spun...
Desigur, viața Împăratului nu este ușoară.
Într-un fel, obiceiurile și hobby-urile sale sunt privite cu scepticism.
Ia, de exemplu, "namazu", pisica de mare.
Îi cunoști obiceiurile ?
Nu, nu le cunosc.
Cu cine poate împărți Împăratul admirația care îi inspiră perfecțiunea ?
Cu nimeni.
Copiii mei se interesează de geopolitică...
Soția mea e tăcută toată ziua.
Și aici... avem "Parasilurus Asotus".
Două perechi de mustăți...
... una pe falca superioară, cealaltă pe falca inferioară.
Corpul și capul ei sunt goale...
Scuză-mă, revin imediat.
Trebuie să plec pentru ceva urgent.
Ah, bine...
Am o întrebare pentru tine.
De ce americanii nu pot prinde pește ?
Suntem o națiune la ocean. Și pescuim puțin, doar câțiva creveți.
Exact. De ce ?
De ce ?
Pentru că putem cumpăra totul.
Pisici de mare de pe fluviul Amour...
... heringi din Islanda...
... putem cumpăra orice creatură vie.
Și e mai ieftin pentru noi să le urcăm pe propriile noastre nave...
... și nici nu avem nevoie de teritoriul altor țări.
Dar ce nu poți cumpăra ?
Asta înseamnă geopolitica !
- Generale... - Nu acum !
- O telegramă. - Nu acum !
De la ruși.
Nu acum...
Deci...
Ce fac copiii Împăratului ?
- Din ce punct de vedere ? - În general.
Mi-am trimis copiii la țară... pentru că m-am temut de...
... atocitățile voastre. - Atrocități ?
Ce atrocități ?
De ce gândești astfel ?
După bomba pe care ați aruncat-o la Hiroshima...
... ne așteptam să fim atacați de monștri.
N-am dat acest ordin.
Dar monștrii care au atacat Pearl Harbor-ul ?
N-am nimic de-a face cu asta. Nu am dat acel ordin.
Atunci și una și alta s-au produs din senin ?
Fii atent.
Familia ta se poate întoarce la palat...
... nu e nici un pericol.
Și totul depinde de propria ta hotărâre.
Viitorul țării tale, viitorul tău...
Nu-ți voi impune nimic...
... și nu voi insista cu nimic.
Așa deci...
- Am să beau puțin vin. - Te rog, servește-te.
Înălțime, trebuie să vă schimbați.
Lasă-mă singur. Ajunge, acum. Pleacă.
Ajunge !
Vreau să mă adresez poporului...
... cu privire la sfârșitul marelui război...
... și la începutul... mult așteptatei păci.
Te-ai gândit bine la asta ?
Și poate că vor război... răzbunare... și victorie ?
Eu... am luat o decizie foarte importantă.
În interesul dinastiei, al țării și al poporului meu...
... am renunțat la natura mea divină și la origini.
În numele liniștii... al prosperității... și al păcii...
... renunț la statutul meu divin.
Înălțime !
Majestatea Sa, Împărăteasa, tocmai a solicitat o audiență.
Împărăteasa a solicitat o audiență.
Aprinde lumina.
- Deci, se pare că ești bine... - Da, așa se pare...
Nu ne-am văzut demult.
Ia haina.
Haina...
Mulțumesc.
Am făcut-o. Acum suntem liberi.
- Chiar ? - Da.
Ce ai făcut ?
Nu mai sunt zeu. Am renunțat la un asemenea destin.
Mă gândeam eu...
Ce, n-ar fi trebuit s-o fac ?
Care a fost problema ?
În esență, mă simțeam neliniștit. Bun de nimic.
Ajută-mă cu pălăria.
Poate ar trebui să stai acolo ?
E mai confortabil aici.
Ce, nu poți ?
Da... foarte bine... asta e.
Și, ce va urma, acum că Împăratul e doar o simplă persoană obișnuită ?
Așa deci...
Dar am scris câteva poezii noi. Doar că nu știu despre ce e vorba în ele.
Ai vrea să-ți recit ?
Sigur, dă-i drumul, citește-mi.
"Zăpada, iarna, se aseamănă cu sakura în martie..."
"Timpul e nepăsător și le șterge pe amândouă."
- Asta e tot ? - Până acum, e tot.
Unde sunt copiii ? Vreau să-i văd.
Te așteaptă în hol.
- Vă așteaptă în hol. - Sunt acolo ?
- Vă așteaptă, vă rog. - Bine.
Să mergem repede.
Ce s-a întâmplat cu acel tânăr,
inginerul de sunet care a înregistrat discursul meu către popor ?
A comis hara-kiri.
Ai încercat să-l oprești ?
Nu.
REGIA: Aleksandr Sokurov
Traducerea și adaptarea: gligac2002@yahoo.com
Traducere în exclusivitate pentru www.subs.ro
martie 2008