JAPANSKOCKUPERADE SHANGHAI, 1942
Bostadsområde för den kinesiska samarbetsregeringen
Det går säkert bättre för er den här gången.
-Grattis till din mans befordran. -Varför? Han är ju ansvarig för ris.
Nu för tiden är ris viktigare än guld för människor.
-Du bör lyssna på fru Yi. -Varför då? Jag är ingen Buddha.
Jag varnade din man för sin tjänst. Nu är han alltid bortrest...
-...och låter dig göra som du vill. -Nej.
Hans krävande släktingar är jämt hemma hos oss.
Jag måste laga mat och hitta jobb åt dem.
-Jag borde få betalt för allt besvär. -Ja.
Ge inte fru Mai fel intryck nu.
Hon tror väl att regeringen styrs av oss fruar.
Det verkar nästan vara sant.
Japanerna vet inte att det finns en himmel ovanför kejsarens huvud.
Ät nu medan det är varmt.
Jag borde inte... Jag är redan så fet.
Alla hamstrar nu, så varför inte hamstra fett på våra kroppar.
Vad hamstrar folk, fru Yi? Som du vet är min make importör.
Och trots att Hongkong har fallit kommer ändå skepp dit.
Västerländsk medicin.
Den är redan slut, så säg åt honom att ta in mer.
-Så ni var på restaurang Shu Yu igår? -Ja.
-Fru Mai hade aldrig varit där. -Alla skrattade åt mig.
De har två restauranger i Hongkong, men Sichuan-mat funkar inte här.
Hongkongborna gillar inte stark mat.
Och visst var maten stark igår?
Ja, verkligen.
-Var inte fru Ma med igår? -Hon höll sig undan.
Jag var upptagen och du hade gäster.
Du lovade att bjuda oss, men kom aldrig.
Du var ju själv upptagen häromdagen.
Jag hämtade fru Mai. Fråga henne själv.
Du valde medvetet just den dagen att bjuda oss.
-Har du några strumpor kvar? -Nej, de är slutsålda.
-Jag tar hem fler nästa gång. -Gör det.
Det är brist på allt i Shanghai nu. Även tandkräm köper man svart.
Du måste alltid bo hos mig när du är i stan.
Han har inte långt kvar och japanerna vill ha honom.
De sa inte död eller levande. Gör slut på honom.
General Taicho letar fortfarande efter de amerikanska vapnen.
-Jag ska träffa honom i kväll. -Middagen i kväll är inställd.
Du ska åka till huvudkvarteret i morgon i stället.
-Kommer du tillbaka idag? -Nej, jag har ett möte.
Min kusin köpte en diamant från en rysk aristokrat.
Ryssarna är överallt. Är du säker på att den är äkta?
Har ni redan börjat spela?
Vilken tur du har. Din man är här och hejar på dig.
Är det min tur?
Din ring är väldigt tjusig. Är det tre kvadrat?
Den här lilla saken? Den är ju redan så omodern.
Häromdagen visade Pin Fen mig en på fem kvadrat.
Den var stor, men inte lika fin som din.
-Varför ringde du inte mig? -Jag hann inte.
Pin Fen hade en oljediamant förut, men han ville inte köpa den åt mig!
-Vet du hur mycket de är värda nu? -Den vägde över 10 karat.
En diamant är inte ett vaktelägg. Det är en sten.
Du skulle inte kunna spela med en sån på fingret.
Du köpte den inte, men ändå tjatar du.
-Jag vinner! Kolla, fem vita brickor. -Jag saknade en.
-Du ger oss otur, herr Yi. -Han vill förstöra vårt spel.
-Nu får du bjuda oss på middag. -Visst, var vill ni äta?
-Shu Yu. -Nej, inte Shu Yu.
Jag måste tyvärr gå. Jag har ett möte klockan tre.
Varför sa du inte det tidigare? Vi är ju inte klara än.
Det är affärer åt min make. Jag hade glömt det.
Tar ni min plats en stund, herr Yi? Jag är snart tillbaka.
Min tur höll ju på att vända.
Jag är upptagen. Det får bli en annan gång.
-Du är hopplös, fru Mai. -Det handlar om pengar.
Efter alla år går vi äntligen med vinst igen.
Fru Liao kan kanske komma.
Ring upp fru Liao åt mig, Ama!
-Du betalar i kväll! -Ja.
Frun sa att du kan ta hennes bil. Den väntar på framsidan.
Det var väldigt snällt, men det behövs inte.
Nåväl, tack så mycket. Jag kommer snart.
Det är så få bilar jämfört med Hongkong.
Ingen har råd med bensin längre.
Din shanghainesiska är väldigt bra, fru Mai.
Min mor är från Shanghai.
Vi flyttade till Hongkong när japanerna kom.
Säger du det?
Utlänningarna får bara ta ut 20 yuan per dag-
-så de nöjer sig med torrt, hårt bröd.
-Ska jag hämta dig? -Nej, jag tar en taxi.
Varsågod.
-Kaffe, tack. -Javisst.
-Får jag låna er telefon? -Självklart.
Vad konstigt. Slog jag fel nummer?
-Hallå? -Hej, det är jag.
Ja.
Jag ringer från Kiessling's Café. Är allt okej där hemma?
-Bara fint. -Jag har inte kunnat ringa tidigare.
Jag tänkte shoppa lite idag. Jag beger mig snart iväg.
Jag vet.
-Var det något mer? -Nej, ingenting.
Då måste jag gå nu. Farväl.
Det är dags.
FYRA ÅR TIDIGARE
Spöa japanerna, så gifter vi oss med er!
-Då får du gifta dig med dem. -Nej.
Fast alla män drar ut i krig, så vilka ska vi gifta oss med?
Jag hörde att japanerna tog Guangzhou.
Tror du att vi är säkrare i Hongkong?
Britterna kommer knappast att försvara oss.
Är inte din far i England? Varför tog han inte med dig?
Han tog med min lillebror.
När mor dog tänkte han hämta mig, men kriget kom emellan.
Kriget har gett mig chansen att åka till Hongkong.
Sen ska jag ut och se världen.
Vi ses vid dammen i kväll, så tar vi sällskap tillbaka.
Lai Shu Jin!
-Jag har letat efter dig. -Kuang Yumin. Så du minns mig?
Jag såg dig uppträda med kvinnoteatern i Lingnan.
Vi har startat en ny dramagrupp och har uttagning i morgon.
Jag har aldrig uppträtt med män.
Vi är alla gäster här på Hongkongs universitet och måste samarbeta.
Vad sägs om lbsens "Ett dockhem"? Jag kan Noras repliker utantill.
Vem vill se sånt borgardravel i såna här tider?
Vi tänker samla in pengar till motståndsrörelsen.
Du är också välkommen.
-Jag har aldrig stått på en scen. -Än sen?
Alla måste dra sitt strå till stacken.
Våra soldater slåss vid fronten, medan Hongkongborna lever i lyx.
Så vi måste väcka dem med våra trummor och gonggonger.
Typiskt regissörer att inte lyssna.
Det är för motståndsrörelsen, så vi borde gå med.
-Vi får väl göra som han vill. -Han verkar väldigt passionerad.
Hans bror dog i strid, så föräldrarna förbjöd honom att gå med i armén.
Det är därför han så engagerad.
Jag vill inte heller att han går med i armén.
"När jag återvänder till jordens mylla släpps min själ fri..."
Mer till vänster. Lite till.
Bra, det blir perfekt.
Försök igen.
Vad gör du?
Min far har gift om sig, så jag skriver ett gratulationsbrev.
-Det finns saker jag inte kan säga. -Ja, jag vet.
Jag har ett hem och barn. Jag är en ansvarsfull man.
Men när jag ser på dig, vet jag i mitt hjärta...
Nervositeten försvinner när pjäsen börjar.
Tant Chao!
-De fann den här soldaten i bergen. -Har din bror återvänt hem?
-Kom in! -Min son!
Koka genast lite vatten! Hur blev du så skadad, min son?
Han är en soldat, inte din son.
Min son kommer hem i kväll.
Låt mig döda en kyckling, så att han blir stark.
Min son kommer hem. Han kommer hem idag!
Min son kommer hem.
Min mor har varit sjuk sen hon fick beskedet om min brors död-
Jag stickade den här åt min bror.
Men...han behöver den inte längre.
-Snälla, ta den. -Nej.
Du räddade mitt liv och jag har inget att ge dig.
Varje gång du dödar en fiende hämnas du min bror.
Jag sörjer att jag är en flicka, men jag måste ta hand om min mor.
Jag lovade min bror att ta hand om familjen.
Din bror?
Han var i din ålder.
När far dog fick han axla ansvaret för vår familj.
Han jobbade alltid hårt.
Han var alltid klar med skörden först och hjälpte sen alla andra.
Han var stark som du.
Jag följde honom överallt.
Han sa att himlen alltid skulle skydda ärliga människor.
Han var vår familjs enda hopp!
Jag bugar inför dig.
För vårt land! För min döda bror!
Och för vårt folks framtid!
Kina kommer aldrig att falla!
-Kina kommer aldrig att falla! -Kina kommer aldrig att falla!
Vad häftigt att tusentals skrek: "Kina kommer aldrig att falla".
Kina kommer aldrig att falla!
Lägg av, det var bara drygt 600 personer där-
-men underskatta inte Hongkongborna.
Publiken i Lingnan var aldrig så exalterade.
Vi berättade en verklighetstrogen historia som berörde dem.
Många av dem hade tårar i ögonen när de skänkte pengar.
Nu kan vi äntligen bidra med pengar till kampen.
Låt oss dricka i kväll och oroa oss för landet i morgon.
Skål!
I stället för att be om pengar, borde vi sälja biljetter.
Och sätta upp en skylt... "Betala eller ångra dig"!
Håll bara tyst om att du är med i pjäsen!
-Ge mig flaskan. -Var försiktig!
Skål för vår stjärna och vår kassasuccé!
Vår stjärna!
Jag är ingen stjärna.
Dagens studenter i deras ljuva ungdom
Är morgondagens stöttepelare för samhället
Idag fyller vi hallarna med sång
I morgon skapar vi vågor för att rädda vår nation
Stora vågor som aldrig dör ut
Träd fram alla studenter och visa er styrka
Och ta vårt lands öde i era händer!
Är den tänd?
Skådisar måste röka. Det kommer till nytta på scenen.
Wangs första cigarett! Vem står på tur?
-Jag! -Ge den till mig!
Tack.
För vadå?
Wang Jia Zhi!
Kom upp hit!
Häromdagen träffade jag Cao från min hemstad.
Han brukade umgås med min bror.
Jag hörde att han jobbar för en kollaboratör vid namn Yi.
Han är en av Wang Jingweis agenter och gömmer sig här i Hongkong.
Wang Jingweis folk är förrädare och lakejer åt de satans japanerna!
Yi rekryterar nytt folk åt Wang i Hongkong-
-så det var tur att jag träffade Cao.
Det här är vår stora chans.
Vadå för chans?
Jag pratar inte om teater nu.
Att få publiken att gråta och skrika-
-kan inte jämföras med att döda en förrädare.
Det är snart sommarlov.
Vi kan ändra din identitet och infiltrera Yis hem.
Jag kan få Cao att presentera oss. Sen måste vi skaffa pistoler.
Vad vet vi om att döda folk? Vi har ju bara scenvana.
Det är lätt att döda någon som har förrått sitt eget folk.
Oroa er i stället för att misslyckas. Det här gäller liv och död.
Om vi gör det, går vi hela vägen!
Om vi dör, dör vi utan ånger.
-Låt oss döda en av Wangs lakejer! -Jag är med!
Jag med.
Självklart är vi också med.
Jag tänker inte tvinga någon.
Jag är med.
Du förlorar igen!
Nu måste också du dricka.
Min broder... Vad kul att du sökte upp mig.
Det är trevligt att träffas igen efter så många år hemifrån.
Det skålar vi för.
Skål för broder Cao.
-Vi behöver din hjälp. -Vi får se.
Du kanske kan fixa ett jobb åt mig där du arbetar.
Det är ett hårt jobb.
Vi får se vad jag kan göra.
-Var är Liang? -Han är kvar däruppe.
Vad håller han på med? Vi har bara råd att betala för Cao.
Han kan kanske få fram mer information.
Med ett par drinkar? Det tvivlar jag på.
Utlänningarna har åkt för sommaren.
Vi kan hyra våningen i ett par månader.
Var har du fått pengarna ifrån?
-Pappa har ett sparkonto åt mig. -Vi behöver inte bo så här fint.
Om du vill att Ouyang ska bli mr Mai-
-och Wang hans rika fru, måste de bo fint!
Lite nya möbler... Och en tjänsteflicka med hästsvans.
Och kanske ett pipskägg på mr Mai.
Vänta här.
-Torka inte munnen med slipsen. -Vi får inte en andra chans.
Tänk efter innan ni pratar och säg så lite som möjligt.
Det gäller dig med.
Nu kommer de.
Herr och fru Mai.
Herr Mais kusin Kuang Yumin är från min hemstad.
Det här är herr och fru Yi.
Ha en trevlig dag. Tyvärr kan jag inte följa med.
Ledsen att behöva besvära er på det här sättet.
Cao sa att ni hittar i Hongkong och att jag kunde åka med er.
Det är inget besvär alls. Vill frun shoppa i Central?
Central och Repulse Bay är allt jag har sett i Hongkong.
Det är nästan pinsamt.
-Då shoppar vi i Tsim Sha Tsui. -Visst.
-Till Tsim Sha Tsui. -Javisst.
Släpp av oss först. Du kan komma lite sent till kontoret.
-Vi ska inte hindra herr Mais jobb. -Det är ett familjeföretag.
-Vad är det du jobbar med, herr Mai? -Export.
Och en del import.
Vilket fint område, fru Yi.
-Vi missade det när vi letade hus. -Vi hyr bara.
När kriget bröt ut var vi tvungna att flytta hit.
-Är du född i Hongkong, fru Mai? -Jag kom hit när jag gifte mig.
Min hemstad ligger i Kanton. Min mor var från Shanghai.
-Kan du tala shanghainesiska? -Ja, men inte så bra.
Jag kommer från Anhuiprovinsen. Min shanghainesiska är också dålig.
Tack så mycket för att du bär mina saker.
-Nöjet är på min sida. -Ingen fara, han är vår kusin.
Han är också ny i Hongkong och så här lär han sig att hitta.
Vad jobbade du med i Kanton?
Jag var lärare i en byskola.
Jag tyckte att du verkade välutbildad.
Min gissning var student eller lärare.
Du är verkligen observant, fru Yi.
De har många vakter, så vi kommer inte åt honom i huset.
Han har jämt med sig en chaufför och en vakt som vi måste ta itu med.
-Vi behöver två pistoler. -Hellre det än att försöka i huset.
Vi måste ha tålamod. Vi är ett steg närmare nu.
Fru Yi gillade Wang och har redan bjudit hem henne.
Ursäkta, jag är trött.
-Får jag komma in? -Kom in.
Jag skyndade på skräddaren.
Tack så mycket.
Hur ser den där Yi ut?
Jag såg bara en skymt av honom. Han såg inte ut som jag trodde.
Vår kock har stuckit.
Han stal inget, utan bara försvann.
Så vi flyttade till hotellet och nu vågar vi inte åka tillbaka.
Min man sa att det inte är säkert och att vi måste flytta.
Man kan inte lita på någon här. Jag förstår inte ens dialekten.
Det tråkiga är att ingen kan laga shanghainesisk mat som den kocken.
Jag vet en restaurang i Hongkong som lagar god shanghainesisk mat.
Du måste ta med oss dit.
Fru Mai tipsade just om en bra restaurang.
Han är så kräsen. Ingen restaurang duger åt honom.
-Jaså, vilken då? -Restaurang Zhu Jia i Kowloon.
Den drivs av chefskocken från restaurang Tang i Shanghai.
Jag har nog hört talas om den.
Jag blir sen i kväll. Glöm inte att vi får gäster i morgon.
God kväll.
-En fest? Varför är inte vi bjudna? -Inte ens jag vet vilka som kommer.
Det är nog Wang Jingweis fru Chen Pijun.
De vill bilda en ny regering. Min man har blivit tillfrågad.
Vilket betyder en befordran.
Vad var det jag sa!
-Varför tog det sån tid? -Mahjong.
-Tyvärr förlorade jag igen. -Var Yi där?
En kort stund, men sen åkte han och kom inte tillbaka.
Flytta på dig, jag är trött.
Då var en flaska mördad.
Grattis, efter en hel månad har ni bara lyckats mörda en flaska.
Döda mig på en gång, så slipper farsan göra det.
Lägenhet, bil, mahjong, shopping och dina horor!
Jagar vi förrädare eller är på semester?
Wang behöver klänningar och du leker motståndshjälte.
Och jag är bara chaufför!
Farsan tror att jag strular runt med en dansös.
Han hotar att göra mig arvlös, så ni får skärpa er!
Vi har pistolerna, så varför inte skjuta ett par lätta mål?
Vi gör det här frivilligt, så varför ger du Kuang skulden?
Han har rätt. Jag borde ha planerat bättre.
Vi må vara amatörer, men vi tog ett beslut-
-och vi har närmat oss Yi. Ska vi verkligen ge upp nu?
Jag känner vakterna och kan fixa det här själv.
-Hur skulle du kunna komma åt Yi? -Det är min ensak.
Papperna är på kontoret.
-Herr Yi. -Fru Mai.
Min bil gick sönder i det här ösregnet.
Eskortera fru Mai in.
Hongkong är så fuktigt. Allting är jämt blött.
Jag har fortfarande inte vant mig efter alla år här.
Fru Xiao, jag trodde inte att du skulle komma i den här tyfonen.
-Vad gör du här? -Mitt möte blev inställt.
God dag, fru Mai och fru Zhu.
Vi saknar fru Xiao. Kan inte du ta hennes plats?
-Jag är upptagen. -Det var ju så länge sen du spelade.
Inte kan du väl neka din fru det här?
Okej.
Nummer sju.
Östanvinden.
Min man gillar tyget han fick, kan du rekommendera en bra skräddare?
Ja, vår skräddare. Han syr klänningar och västerländska kostymer.
-Ska vi anlita honom? -Gör som du vill.
Cirkel sju.
Han kan vara upptagen med alla turister nu.
-Det tar väl inte flera månader? -Nej, jag ser till att ni får förtur.
Cirkel sju.
Cirkel nio.
Vi gör så här... När herr Yi har tid över-
-kan han ringa mig.
Jag har ditt nummer, fru Mai.
Cirkel åtta.
-Nummer fyra. -Vi kan köpa mer tyg när det är rea.
Herr Yi gillar engelska tyger. De är aldrig på rea.
Säger du det?
Nummer sex.
Betyder det här att jag vann?
Du har tur idag.
Jag fattar inte att jag vann. Lyckoguden måste vara på min sida.
Herr Yi...
Jag kände igen er röst.
Kragen bör vara stramare.
Ja, en smal krage passar bättre.
Ärmarna bör vara kortare.
-Är inte kortare ärmar mer din stil? -Jag är helt i dina händer.
En stram krage är det senaste modet.
Vi har gjort ändringarna, frun.
Låt mig prova den.
-Gå och ät. Vänta inte på mig. -Okej.
Fru Mai måste vara en bra kund.
Ja, hon har gett mig mycket jobb.
Den sitter för snävt nu. Jag kan knappt andas.
Din fru valde det här tyget först-
-men hon tyckte det var för pråligt, så jag tog det själv.
-Strunt samma, jag tar av den. -Nej, behåll den på.
Tack.
-Mår fru Yi bra? -Cao tog med henne till doktorn.
Hon hade huvudvärk. Det måste bero på all mahjong.
Min man gillar inte heller att jag spelar.
Män har sina nöjen, medan vi kvinnor bara har shopping och mahjong.
Mahjong håller oss åtminstone hemma.
Jag störde väl inte när jag ringde idag?
Min man är i Singapore, så hans vänner var på besök.
De vill hålla ett öga på mig.
Du gav mig en perfekt ursäkt att åka hemifrån.
Jaså?
Ibland föredrar jag att göra saker på egen hand.
Min man och jag har inte samma intressen.
-Vad gillar du att göra? -Gå på bio.
Han gillar inte film, så jag går själv.
Han och hans vänner pratar bara om affärer.
Jag går inte heller på bio.
Du är för upptagen och har inte tid med sånt.
Det är inte därför. Jag gillar inte mörka platser.
Vill du ha lite att dricka?
Bara lite för att hålla dig sällskap.
Tack för all din hjälp. Vi har så få bekanta här.
Triviala saker behöver inget tack.
Om man ser på det stora hela är ingenting trivialt.
Varför är det inget folk här?
För att maten är så äcklig.
Förlåt mig.
Det är ett perfekt ställe att prata ostört på.
Jobbar din man mycket?
Ja, jag vet bara inte med vad. Han är i Singapore igen, men...
Att ha en man är okej så länge han är bortrest, eller hur?
Inom vilken bransch jobbar han?
Import och export.
Jag kan ta med honom nästa gång om du vill.
Ni män pratar jämt med varandra, men med kvinnor kallpratar ni bara.
Att kallprata så här är en skön omväxling för mig.
De ämbetsmän jag jobbar med pratar bara om viktiga saker-
-som vårt lands öde.
Men vad de än säger, ser jag bara en sak i deras ögon.
Vadå?
Fruktan.
Men du verkar vara annorlunda.
Du är inte rädd, eller hur?
Är du det?
Du är smart. Fast inte när det gäller mahjong.
Du har rätt. Jag förlorar jämt i mahjong.
Förutom när jag spelar med dig.
-Jag hämtar din kostym när... -Jag ringer dig.
Jag har ett möte i kväll, men behöver inte åka än.
Låt mig skjutsa hem dig först.
Har du något emot det?
Nej.
-De är tillbaka! -Släck lamporna!
Håll ett öga på dem!
-Jag följer dig till dörren. -Det behövs inte.
Vänta här.
De är tillbaka! Släck ljusen!
De är på väg in!
Skyll bara inte på mig om du blir sen.
Angående ditt möte...
Du kan alltid skicka iväg taxin och komma in på en kopp te.
Jag behöver en drink.
Han är så försiktig.
Han skickade iväg livvakterna hos skräddaren.
Han litar inte på någon, inte ens Cao.
Lura med honom in nästa gång, så skjuter vi honom.
Han skulle aldrig följa med in.
Han vill hålla det här hemligt. Inte ens Cao vet något.
-Försökte han göra något? -Herr Mai är svartsjuk!
Nej, men han tänkte tanken. Varför annars följa mig till dörren?
Han vågade inte komma in-
-men stannade kvar länge utanför dörren.
Han skulle ringa mig.
Jag tänkte lura med honom på bio där ni lätt kan döda honom-
-men han är så försiktig och undviker mörka platser.
Om han ringer igen, menar han allvar.
Då ska jag förföra honom och bli hans älskarinna.
Och efter det...
Har ni någon plan för vad vi ska göra då?
Vet du hur man gör?
Med en man?
Så ni har redan diskuterat det?
Vem blir det?
Liang är den enda som har någon erfarenhet.
Med horor.
-Vill du ha något att dricka? -Det behövs inte.
Släck lampan.
-Du börjar bli bra på det här. -Håll käften.
-Maten är klar, Wang. -Jag är inte hungrig.
Vi har gjort rissoppa.
Hallå?
Fru Yi... Hur står det till?
Jag ringde för några dagar sen, men du var ute.
Jag tänkte fråga om skräddaren hade hört av sig.
Vill du inte ha dem? Varför inte då?
Ska ni flytta tillbaka till Shanghai?
Då får jag lyckönska er båda.
Kan jag hälsa på dig idag?
Vi har ju inte träffats på ett tag och jag hade tänkt besöka dig...
Då följer jag med till flygplatsen.
Jag borde åtminstone bjuda er på middag.
Åker ni verkligen på en gång?
Nåväl...
Hälsa herr Yi så mycket från mig.
Ha en trevlig resa.
Farväl.
Hoppas att jag inte stör.
Så du är flyttgubbe nu i stället för chaufför.
-Vad gör du här, Cao? -Jag tänkte hälsa på paret Mai...
...och alla deras söta barn.
Vad vill du?
Jag misstänkte er redan från början-
-men höll tyst tills jag kunde avslöja ert rävspel.
-Så herr Mai går på universitetet? -Gör inget dumt nu, Cao!
Jag har en idé.
Paret Yi tänker flytta till Shanghai utan mig-
-så det är dags att byta sida och jag vet mycket mer än ni.
Era chefer skulle nog sätta stort värde på mig.
Hur mycket pengar vill du ha?
Minst 10 guldtackor för er-
-men då har jag inte räknat med fru Mai.
Herr Yi betalar nog mer för henne.
Du förtjänar att dö!
Jag visste inte att du var spion för motståndsrörelsen.
Varför hjälpe du mig inte i stället för att utnyttja mig?
Vi är ju trots allt från samma stad.
Du arbetar för en förrädare och förtjänar det här!
Han är inte död än!
SHANGHAI TRE ÅR SENARE
De har öppnat!
Du är tillbaka.
God morgon.
-Du är tillbaka. -God morgon.
-Jag är hemma igen, faster. -Har vi fått brev från din far?
Jag kollar senare.
Jag går till skolan nu.
-Låter du henne gå i skolan? -Jag sålde hennes fars hus.
Jag lovade att hon skulle få studera och jag håller mitt ord.
Japaner använder olika ord beroende på vem de tilltalar.
Du...
...till mig...
En biljett till "Första gången jag såg dig."
-Visst är det en ny sång? -Ursäkta?
-Det är en ny sång. -Ja, den kom just in.
Den skulle vara trevlig att dansa till.
Nej, inte igen!
Kriget för att befria Asien håller på att vinnas.
I 500 år har vi förtryckts av USA och England.
Det asiatiska folket-
-har äntligen brutit sig ur västerlänningarnas grepp.
Asien är snart asiatiskt igen.
Kampen kommer att rasa tills Asien återigen är...
Du visste inget, va?
I Hongkong var vi hela tiden övervakade.
Natten du stack sökte de upp oss.
De städade upp röran och smugglade ut oss ur Hongkong.
Vilka då?
Motståndsrörelsen.
De har legat bakom morden på flera kollaboratörer-
-som Shanghais borgmästare och chefen för koncessionen.
Nu vet du hur blåögda vi var.
Hur absurda vi var.
Ja, särskilt jag. Jag var alldeles för naiv.
Det var mitt fel.
Vi betalade alla ett högt pris.
-Hur mår de andra? -De är här.
Var då?
Lite överallt. Jag kan inte säga mer nu.
Jag har letat efter dig.
Jag återvände aldrig till skolan, utan jobbade som språklärare ett tag.
Jag minns knappt den tiden längre.
Min far skrev att han inte hade råd att låta mig åka till England.
Han sa åt mig att bo hos min faster i Shanghai.
Det var svårt att ta sig ut när japanerna ockuperade Hongkong.
Jag fick mitt utresetillstånd i april.
De här senaste åren har jag känt mig så tom och ihålig.
Och trots att jag måste läsa japanska började jag plugga igen.
Jag är glad att du studerar igen.
Den vägen är stängd för mig nu.
Letade du upp mig för att be om ursäkt?
Jag har ett uppdrag.
Jobbet vi påbörjade är inte avslutat än.
Yi är nu chef för underrättelsetjänsten.
Officiellt styr han över polisen, men är japanernas lakej.
Han mördar domare, journalister och våra agenter i motståndsrörelsen.
Vi missade vår chans för tre år sen och nu är han för välbevakad.
Vi kan inte komma åt honom.
-Det är för lite. Betala mer. -Kom med mig.
Rör ingenting.
Du kan kalla mig Wu.
Har Kuang berättat allt för dig?
Sätt dig ned.
Låt oss gå rakt på sak.
Först det allra viktigaste.
Sy in den här i dina kläder innan du påbörjar uppdraget.
Ifall du blir avslöjad.
Det är bara för säkerhets skull.
Det gör inte ont, men du måste svälja den snabbt.
Har du bra minne? Lyssna då noga på mig.
Upprepa alla ord tills du kan dem utantill.
Fråga inget och glöm aldrig att du är fru Mai.
Du har bott i Hongkong och har inga släktingar i Shanghai.
Glöm aldrig att vår fiende är väldigt försiktig och slug.
Om han misstänker något åker du fast.
Jag kan klara det.
Här är din fil. Du gifte dig för fyra år sen.
Din äktenskapslicens och bröllopsdatum.
Du bodde på Johnston Road i Hongkong.
När Hongkong föll, gick din man i konkurs och du började jobba.
Ditt hemnummer och herr Mais jobbnummer.
Alla bristvaror i Hongkong och vad som inte finns i Shanghai.
Ditt banknummer.
Du måste komma ihåg allt och svara utan att tveka.
När du väl har kommit igång finns det ingen återvändo.
Strumpor, mediciner och deras priser.
Nu är resten upp till dig. Har du några frågor?
Jag skrev ett brev till min far. Kan du läsa det och sen posta det?
När uppdraget är slutfört skickar vi dig till England.
Gå och byt om nu. Jag vill träffa fru Mai.
Är allt redo?
Hon har ett rum på hotellet där Wang Jingweis folk håller till.
Fru Yi går ofta dit så de kommer att mötas förr eller senare.
-Vänta på mig inne på kontoret. -Ja.
Vi visste inte ens att hon var i Shanghai.
Jag skulle ha ringt tidigare, men har haft fullt upp.
Vi har flera tomma rum här, så varför slösa dina pengar på hotell?
Det var så länge sen jag var i Hongkong.
Där är du ju. Minns du fru Mai?
God dag, herr Yi. Du minns säkert inte mig.
Så klart att jag gör. Hur mår herr Mai?
Tack, han mår bra. Herr Yi verkar ha gått ner i vikt.
Jag varnade honom för ministerjobbet då det lätt kan äventyra hälsan.
Fortsätt spela, mina damer.
-Vilken gentleman. -Det är han bara när vi har besök.
Tröttnar ni inte att äta på hotellet?
-Det är säkrare här med alla vakter. -Varför då?
Det finns bomber överallt, så vakterna skjuter alla misstänkta.
Min syster i Singapore sa att det är lika illa där.
Hur är det i Hongkong då?
Likadant. Priserna gick upp 20 procent den här månaden.
-Du röker väl inte? -Jag köpte "Palmers" åt dig.
-Jag glömde dem i min väska. -Tack, de är svåra att få tag på här.
Uppfattat, herrn.
Det är ett enkelt rum, men det är säkrare här.
Jag vill inte besvära er.
Min fru gillar sällskapet och jag är sällan hemma.
Alltid lika upptagen. Du har gått ned i vikt.
Du har också förändrats.
Det har gått tre år.
Kriget är inte över än.
Vi har båda två tur som fortfarande lever.
Jag har köpt cigaretter åt fru Yi, men har tyvärr ingen gåva åt dig.
Din närvaro räcker som gåva.
Här är planlösningen. Enda ingången är bakdörren.
Guo och Yao är chaufförer och personalen är från Yis hemstad.
Chaufförerna lämnar aldrig bilen och alla genomsöks innan de stiger in.
-Och Yi? -Jag har bara träffat honom en gång.
Han är alltid ute eller på kontoret, så vi ses aldrig.
-Hans sekreterare heter Chang. -Förnamn?
-Jag vet inte än. -Var försiktig.
Jag behöver mer pengar.
Det är allt jag har.
Hur kan du spela mahjong varje dag och inte bli bättre?
Jag har svårt att koncentrera mig.
-Hur mår Huang och de andra? -De frågar hela tiden efter dig.
Du får träffa dem snart.
-Du gjorde rätt som var hemma igår. -Vad spelade de?
"Wu Jia Po". Det var falskt och i otakt.
Alla bra artister är i Hongkong.
Jag sa till Yi att om inte Wangs regering kan ordna en bra konsert-
-hur ska de då kunna vinna folkets hjärtan?
-God morgon. -God morgon, herr Yi.
Du får inte dricka te när du tar den där örtmedicinen.
Den ökar hans cirkulation. Han har så kalla fötter-
-så jag får hålla honom varm om natten.
Jag har ett möte idag. Vad har ni för planer?
Fru Liao vill att jag spelar mahjong med hennes mor.
-Du tvingar väl inte med vår gäst? -Fru Yi låter mig gå på bio idag.
Det regnar. Herr Yi sa åt mig att skjutsa dig.
Är det här rätt väg till biografen?
Bilen väntar här på dig.
Skräm mig inte så där!
Akta mitt hår!
Spelar du svårflörtad nu?
Är det så här du gillar det?
Sätt dig ned.
Din kappa.
Hon är så tystlåten
Med sänkt huvud och klappande hjärta
Han
Bugar sig formellt
Enbart för att spela sin roll väl
Hon skakar...
-Vad gör du här? -Har en middagsbjudning.
Nu ser herr Yi att vi har shoppat!
-Kom in och lyssna lite. -Bara en kort stund.
-Förstår du Suzhou-dialekten? -Litegrann.
Jag hörde den ofta som ung, men aldrig i Hongkong.
Tur att du är här då.
Bara ett kort tag till.
Jag åker tillbaka till Hongkong om ett par dagar.
Är det något ni önskar, kan jag ta med det nästa gång.
-Vill frun ha frukost? -Nej, tack. Jag är inte hungrig.
-Var är herr och fru Yi? -Frun sover och herrn är i Nanjing.
I Nanjing?
-Hur länge ska han vara där? -Jag vet inte.
Jag ska besöka fru Liang.
Fru Mai har fortfarande huvudvärd. Ge henne medicin när hon vaknar.
-Självklart. -Ge henne något att äta om hon vill.
Tänk om jag sa till dig-
-att jag hatar dig.
Då skulle jag tro dig.
Det var inte så här för tre år sen.
-Jag hatar dig. -Jag sa att jag trodde dig.
Det var länge sen jag trodde på någon.
Säg det igen, så tror jag på dig.
Du måste vara väldigt ensam.
Men jag är fortfarande i livet.
Du har varit borta i fyra dagar och jag hatade dig varje minut.
Nu är jag tillbaka.
Hatar du mig fortfarande?
Nej.
Vill du fortfarande åka tillbaka till Hongkong?
Jag borde åka tillbaka.
Du borde skaffa en lägenhet åt mig.
-Syster! -Bror!
Du får inte bryta mot lagen vad som än händer.
Jag har inte gjort något.
Jag har letat efter dig.
Flera agenter har gripits och våra gömställen har röjts.
Som tur är lyckades Ouyang komma undan-
-men du får inte gå till de gamla ställena längre.
När ska vi slå till?
Vi måste invänta order uppifrån.
Säg åt dem att skynda sig.
För vi får väl åka hem sen?
Kanske, jag vet inte.
Han har rest till Nanjing igen, fast vem vet om det är sant.
Han har kanske en annan kvinna.
Han tog med mig till Alley 1237 i förrgår.
Jag vet. Vi har det under bevakning.
Jag kunde känna doften av parfym.
Det luktade jasmin.
Fast det var en gammal doft.
Det var damm på kuddarna. Jag vet inte...
-Wang Jia Zhi. -Jag vet inte.
Titta på mig, Wang. Titta på mig!
Jag tänker inte låta någon skada dig.
Det lovar jag.
Hon sa att jag behandlar henne som gammal tofu.
Vad jag skrattade!
När hon skålade för herr Yi såg hon ut som ett leende plommon.
-Var är herr Yi förresten? -I Nanjing i affärer.
Hennes koppärr är inte så illa. Zhens fru är däremot riktigt ful.
Stäng dörren.
Jag har väntat på dig.
Då måste du vara trött. Det är jag i alla fall.
-Fru Yi sa att du var i Nanjing. -Tro inte på allt du hör.
Jag har varit upptagen.
Vi slog till mot motståndsrörelsen och grep 12 agenter.
De var alla välutbildade.
Jag var tvungen att förhöra dem personligen-
-för att få fram all viktig information.
Vad jag pratar.
Du är väl inte intresserad av mitt tråkiga jobb?
Du brukar ju aldrig fråga mig om det.
Det är din ensak. Du frågar mig heller aldrig något.
Allt jag gör är att sitta här och vänta på dig.
Du träffar kanske någon annan. Jag kan inte sova.
Fortsätter det så här kommer du att tröttna på mig.
Är det sånt du tänker på om dagarna?
Och förlorar alla mina surt förvärvade pengar på mahjong!
-Jag borde gå till mitt rum nu. -Ja, försök sova lite.
Jag ska ta med dig till ett speciellt ställe i morgon.
Och kom aldrig in i det här rummet igen.
Kör hem mig igen.
Ministern sa att du skulle vänta här.
Det har gått över två timmar.
Ett möte i sista minuten.
Åk.
Jag är stelfrusen.
Du kunde ha bjudit in mig.
In dit?
Är du allvarlig?
-Vill du besöka mitt kontor? -Strunt samma.
Du stirrar på mig.
Du är så vacker.
Jag tänkte på dig idag.
Chang sa åt mig att jag verkade tankspridd.
Jag såg hans mun röra sig, men jag hörde inga ord.
Jag kunde känna din doft.
Det var distraherande.
Vi grep två män på järnvägsstationen idag.
Två viktiga medlemmar i motståndsrörelsen.
Den ena högg ihjäl en av våra agenter.
Den andra fick sin skalle krossad-
-men vi var ändå tvungna att förhöra dem.
När jag kom till förhörsrummet, var en av dem redan död.
Halva hans hjärna var borta!
Den andra gick jag i militärskolan med.
Han var upphängd på en järnstång, men jag fick inte fram ett ord.
I stället började jag föreställa mig honom med dig.
Den jävelns blod kom på mina skor. Blod som jag fick torka bort!
Lovade han dig verkligen en lägenhet?
Jag sa till fru Yi att jag åker på söndag.
Han var där, så han håller nog sitt ord.
Bra, den gamla räven börjar äntligen bli mindre försiktig.
-När vi får adressen kan vi slå till. -Inte än.
-Varför vänta? -Vi behöver mer information.
Han stal en viktig vapenlast som amerikanerna skickade till oss.
Och nu letar även japanerna efter den.
Wang är vår bästa chans att hitta den.
Hon är inte en utbildad spion. Hon klarar inte pressen.
Du underskattar henne.
Wang uppför sig som fru Mai och inte det minsta som en agent.
Hon har verkligen imponerat på ledningen.
Vi har tidigare skickat två olika kvinnor för att snärja honom-
-men han avslöjade dem och de avrättades efter långa förhör.
Du struntar i hennes säkerhet!
Hon har fått Yi på kroken, så vi bör ta över!
Försök inte ge mig order!
Yi mördade min fru och mina barn, men jag åt ändå middag med honom.
Det är sånt en agent måste göra! Jag skulle gärna döda honom-
-men om det kan gagna vår sak måste vi låta honom leva!
Håll mig hela tiden informerad och gör inget utan mina order.
Kom ihåg att för en agent är det bara en sak som räknas...lojalitet.
Lojalitet för partiet, vår ledare och vårt land. Förstått?
Oroa dig inte. Jag ska göra som du vill.
Bra, mycket bra.
Håll honom på kroken och om du behöver något...
Vilken krok menar du? Min kropp?
Underskatta honom inte. Han kan det här spelet bättre än du.
Han tränger inte bara in i mig, utan smyger in i mitt hjärta likt en orm.
Allt djupare...
Hela vägen in och jag blir hans slav.
Jag spelar min roll troget för att komma åt hans hjärta.
Men varje gång gör han mig illa tills jag blöder och skriker.
Sen är han tillfredsställd.
Då känner han sig levande.
Bara i mörkret blir allting äkta för honom.
-Det räcker. -Det är därför...
Det är därför jag kan tortera honom tills vi kollapsar av utmattning.
Det räcker!
När han väl kommer inuti mig tänker jag på er.
Att ni ska komma och skjuta honom i huvudet...
-...så att hans blod dränker mig! -Håll käften!
Var det herr Yis idé att åka till det japanska distriktet?
God kväll.
Välkommen.
-Jag ska träffa herr Yi. -Varsågod, en trappa upp.
Hallå, fröken...
Oj, vilken skönhet...
-Kom hit. Kom genast in hit! -Överste Nakamura...
Inte ens den där tjejen vill ha dig!
Jag ber om ursäkt överste Sato.
Det här är en gäst, inte en av våra flickor.
Underhåll överste Sato, Keiko. Ursäkta mig.
Ursäkta oss... Ha en trevlig kväll.
Jag ber om ursäkt.
Er gäst är här.
Jag straffar mig själv genom att vänta på dig.
-Varför just här? -Jag har haft ett möte här.
Det låter som om de gråter när de sjunger.
Likt hundar som ylar på de döda.
Japanerna dödar folk likt flugor, men de är livrädda.
Våra dagar är räknade nu då amerikanerna gått med i kriget.
Men likt förbannat sitter vi här och lyssnar på deras falsksång.
Lyssna bara.
Jag vet varför du tog med mig hit.
-Varför då? -Du vill att jag blir din hora.
Min hora?
Det var jag som tog med dig hit, så det gör väl mig till din hora.
-Jag sjunger mycket bättre än dem. -Gör du?
Från jordens ände
Till de mest avlägsna hav
Har jag letat efter min sanna själsfrände
En ung flicka sjunger
Medan han gör henne sällskap
Ditt hjärta är mitt hjärta
Jag blickar norrut från mitt näste bland bergen
Strida tårar blöter ned mina kläder
En ung flicka saknar sin älskade
Bara kärlek som varar genom hårda tider är äkta kärlek
Bara kärlek som vara genom hårda tider är äkta kärlek
I livet finns det väl ingen
Som inte omhuldar ungdomens vår
En ung flicka och hennes älskade är som nål och tråd
Min älskade, vi är som nål och tråd Vi kan aldrig skiljas åt
Vi är som nål och tråd
Vi kan aldrig skiljas åt
Gå före du. Jag måste jobba.
Så här sent?
Jag vill att du gör mig en tjänst.
Ta det här till adressen på kuvertet och fråga efter Khalid Saeed Uddin.
-Kan du komma ihåg det? -Khalid Saeed Uddin.
Om han säger något, eller ger dig något-
-måste du berätta det för mig, men håll det hemligt.
Berätta det inte för någon annan.
Det är bara ett visitkort med Yis namn.
-Lägg tillbaka det. Vad tror du? -Han misstänker kanske Wang.
Om vi undersöker stället först går vi kanske i en fälla.
Men det är för farligt för Wang att gå dit själv.
Vi måste hålla vakt utanför.
Gå dit så snart som möjligt.
Wang Jia Zhi.
Jag är verkligen ledsen.
Du kunde ha kysst mig för tre år sen. Varför gjorde du inte det?
Kan jag hjälpa er?
Jag söker herr Khalid Saeed Uddin.
-Har ni något åt honom? -Ja.
Jag överlämnar det helst personligen.
Självklart, den här vägen.
Ursäkta oss.
Vänta här.
Saeed.
Han säger att du vill träffa mig.
Kom in.
Varsågod och sitt.
Din vän sa att du är väldigt speciell-
-så han vågade inte ta beslutet själv.
Du får välja en av de här.
Oroa dig inte. Han har redan betalat allt.
Du får själv bestämma infattningen på ringen.
Jag måste mäta ditt finger-
-så att ringen sitter perfekt.
Okej, jag har något helt unikt åt dig.
Sex karat.
Ett vaktelägg.
-Hallå? -Hej, det är jag.
Jag ringer från Kiessling's Café. Är allt okej där hemma?
-Bara fint. -Jag har inte kunnat ringa tidigare.
Jag tänkte shoppa lite idag. Jag beger mig snart iväg.
Jag vet.
Var det något mer?
Nej, ingenting.
Då måste jag gå nu. Farväl.
Jag är sen. Åk till Ferguson Road.
Låt oss åka till juvelaffären först. Ringen bör vara klar nu.
Vänd och åk tillbaka.
Vänta här.
-Mår du bra? -Ja, jag mår bra.
God dag, fröken.
-Jag undrar om ringen är klar. -Det är den säkert.
Den här vägen, tack.
-Saeed. -Välkomna.
Varsågoda och sitt ned.
Mästerverket är klart.
-Gillar du diamanten jag valde? -Jag bryr mig inte om diamanten.
Jag vill bara se den på din hand.
Gratulerar, fröken.
Behåll den på.
Jag vågar inte bära den ute på gatan.
Sluta, du är ju med mig.
Fly.
Fly härifrån.
Öppna dörren!
Taxi!
Hoppa in, fröken.
-Vart ska vi? -Ferguson Road.
Ska ni åka hem?
Ja.
Vägen har spärrats av igen.
Vi kommer inte längre och får nog vänta här ett tag.
Låt mig passera.
Jag måste hem och laga mat.
Behöver du en doktor får du passera, inte för att laga mat.
Wang Jia Zhi.
Kom upp hit.
Vi tog sex av dem. De ingick i en patriotisk dramagrupp i Hongkong.
Flickan är skådespelerska och heter Wang Jia Zhi.
Vi har skuggat deras ledare Kuang ett tag-
-men tyvärr lyckades Wu komma undan igen.
Förövarna flydde in på bion där de försökte komma undan.
De var bara studenter...
Kände du till dem? Varför fick inte jag veta något?
Det fanns lite misstankar med tanke på ditt förhållande med miss Wang.
Du är friad från alla misstankar nu.
Jag sköt upp hennes förhör då du själv kanske ville ta det.
Är hon där nere?
Lou och Fan har henne.
Vi har redan knäckt de andra. De berättade alla samma sak.
Då har jag inget att fråga henne. Vi har all information vi behöver.
Så...hur går vi vidare nu?
Ta med dem till stenbrottet.
Mörklägg alltihop på nyheterna.
Ta hand om dem innan klockan tio.
Din ring.
Den är inte min.
Ned på knä!
-Kan vi inte gå till Jiu Ru? -Var inte vi där med fru Yang?
Ni väljer alltid så stark mat!
Stark mat gör dig stark i mahjong.
Vad står på?
Din assistent kom hit och hämtade hennes saker.
Och några saker från kontoret.
Säg inte ett ord till någon om det här.
Om någon frågar har fru Mai åkt tillbaka till Hongkong.
Vad har hänt?
Gå ner och spela mahjong i stället.
anoXmous https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud/