Traducerea și adaptarea: veverița_bc @ www.titrări.ro
CITEȘTE ȘI ARDE
Sincronizarea: danatom
SEDIUL CENTRAL AL C.I.A. LANGLEY, VIRGINIA
Ozzie, intră.
Palmer, care-i treaba?
Îi cunoști pe Peck și pe Olson.
Pe Peck, da, salut. Pe Olson doar după reputație.
- Eu sunt Osbourne Cox. - Da, salut...
- Nu erai de la... Nu era... - Ba da, așa e.
Stai jos.
Uite, Oz. Nu-mi vine ușor să zic asta.
Te mutăm de la biroul care se ocupă de Balcani.
Poftim?
De ce?
De fapt, te mutăm cu totul din SIGINT.
Așa? Fără discuții? Pur și simplu trebuie să plec?
- Păi, discutăm acum. - Uite...
Oz, nu trebuie să fie ceva neplăcut.
Palmer, cu tot respectul... Ce puii mei tot spui acolo?
Și ce caută Olson aici?
- Ozzie, uite... - Ce naiba-i asta?
- Știu că nu e vorba de munca mea. - Ozzie...
- Sunt un analist foarte bun! - Bine. Ozzie...
Ozzie, lucrurile n-au mers prea bine.
- După cum știi. - Ai o problemă cu băutura.
- Eu am o problemă cu băutura? - Nu trebuie să fie neplăcut...
Ți-am găsit ceva la Departamentul de Stat. E vorba de...
Ai avea un nivel de acces mai mic, dar e...
Dar n-ar însemna că ești terminat.
Ăsta e un atac.
Eu am o problemă cu băutura? Du-te dracu', Peck, tu ești mormon!
Ozzie...
Pe lângă tine, toți avem probleme cu băutura!
Ce naiba e asta? Pe cine n-am pupat în cur?
Să dăm cărțile pe față!
- Bine, Olson... - Adică, hai să fim sinceri, la naiba...
Asta e o crucificare! E ceva politic!
Și să nu-mi spui că nu-i așa!
Am o problemă cu băutura, auzi la ei!
Ești acasă!
Scumpo, ține-te bine, am vești proaste.
- Ai luat brânzeturile? - Ce?
- Brânzeturile nu erau gata? - Brânzeturile...
Nu știam că vii acasă așa devreme.
Da, ți-am lăsat mesaj să treci pe la Arno's.
Dacă mai ții minte, familiile Magruder și Pfarrer vin la noi diseară.
Familia Pfarrer? Ce-a zis Kathleen?
Poftim?
- Când ai lăsat mesajul. - Că o să ți-l transmită.
Nu știu, cred că am avut vești mai importante azi.
Ziua mea nu s-a învârtit în jurul...
Vrei să zici că n-ai luat brânzeturile?
Păi, dacă n-am primit mesajul, n-am luat nici brânzeturile.
- Dar scumpo, ține-te bine... - Pentru Dumnezeu, Ozzie.
- Adică eu trebuie să mă duc după ele? - Am niște vești proaste.
- Stai aici și îmbracă-te. - Scumpo, trebuie să vorbim.
Nu acum. O să ajungă în mai puțin de-o oră.
- Asta e brânză de capră? - Chevre, da, e brânză de capră.
Am un reflux de lactoză. Dar aș putea...
- Ai intoleranță la lactoză? - Da, dar pot să...
Sau ai reflux gastroesofagian? Sunt două chestii diferite.
- Știu ce sunt. - Deci te-ai exprimat greșit.
Mulțumesc pentru corectură, atunci.
Ar trebui să-ncerci brânza chevre, Harry, e foarte bună.
Da. Pot să mănânc brânză de capră.
Tocmai îi spuneam soțului tău că am o boală...
că intru în șoc anafilactic când...
Harry lucrează la Departamentul de Șerifi.
Eu lucrez pe partea legislativă. Lucrez cu senatorul Hobbie.
Eu eram la Trezorerie până m-au mutat la Departamentul Securității Interne.
Dacă vrei, îți poate arăta ditamai pistolu'.
Foarte amuzant. Armele nu sunt mare lucru.
În 20 de ani de serviciu, nu mi s-a descărcat niciodată arma.
Asta pare ceva ce-ar trebui să spui doar psihiatrului tău.
Eu n-am psihiatru.
Măi să fie. Cred că slujba mea e destul de anostă.
Eu lucrez pe partea legislativă.
Dnă Pfarrer, dvs cu ce vă ocupați? Și dvs aveți o ditamai arma?
- Nu, eu scriu cărți pentru... - Ea scrie cărți pentru copii.
Oliver Motanul Care... Locuiește în Rotondă.
Sunt minunate!
Nepoatelor și nepoților mei le plac la nebunie.
Da, e o serie foarte îndrăgită.
Să vezi ce de scrisori primește de la fani.
Sigur e brânză de capră?
Ce-ar fi s-o lași pe nevastă-ta
să le povestească despre cărțile sale, Harry?
Scuze...
Hai cu mine la bucătărie să mă ajuți cu legumele.
Fir-ar să fie. Știe, nu-i așa?
- Mișto parchet. - Ce să știe?
Despre noi, știe de noi. Nenorocitul.
Nu mai fi nesimțit. Nu știe nimic.
De care e, Forbo?
- Ce idiot. - Nici nu știu de ce mai mergem la ei.
- Măcar ea e-n regulă. - Ea e o nenorocită îngâmfată și rece.
Ți-ai dat demisia?
- Mersi că mi-ai zis și mie. - Am încercat să-ți spun azi...
Ai încercat? Ai încercat? Și apoi ce, n-ai mai putut vorbi?
- Nu, apoi au venit invitații, apoi... - De ce?! Pentru Dumnezeu, Ozzie!
Nu știu. Am obosit așa de tare...
- Ești obosit. - Da, de înotat împotriva curentului.
Gândirea independentă nu e prețuită acolo,
i se împotrivesc, luptă împotriva ei, birocrația lor...
Deci ți-au dat o pensie sau compensație sau ceva...
Nu m-am pensionat. Mi-am dat demisia. Nu vreau beneficiile oferite de ei.
Dar beneficiile mele sunt bune, nu? O să trăiești cu ele, asta e ideea?
Doar nu e asta singura cale de-a face bani.
Da? Da? Și ce-o să faci, atunci?
O să fac consultanță.
Consultanță.
Da, ca să ajut cu... Întotdeauna mi-am dorit să scriu.
Să scrii? Ce să scrii?
M-am gândit să scriu... o carte.
Sau un fel de... memorii.
Ești bine, tată?
Tată, mi-am dat demisia de la Agenție.
Îmi pare rău, tată.
Munca în slujba statului nu mai e la fel ca
atunci când erai tu în Departamentul de Stat.
Lucrurile stau altfel acum.
Nu știu, poate din cauză că s-a terminat Războiul Rece...
Acum parcă e numai birocrație, nu mai sunt deloc misiuni.
O să-mi scriu memoriile.
Cred că pot fi destul de explozive.
Și nu cred că m-ai dezaproba. Nu cred deloc asta.
Katie nu prea acceptă asta, dar, uneori, patriotismul învinge, tată.
Cunosc eu genul ăsta de oameni. Am mai văzut asta.
Dnă Cox, nu-l putem lăsa pe omul ăsta să profite de dvs.
Și o va face cu siguranță.
Da, de-asta mă tem.
Deși încearcă, adică spune că încearcă să-și refacă viața, dar...
Da, uitați. Sigur, sunt obligat să vă spun să încercați să salvați relația.
Și ar trebui să și încercați.
Nu e ceva nemaiauzit ca oamenii să se răzgândească.
Dar n-ați mărit posibilitatea unui divorț încă?
Nu.
Ăsta e un lucru bun.
Pentru c-ar trebui să vedeți ce situație financiară are.
Înainte să fie avertizat din timp.
Pentru că ăsta e un om versat în ale înșelătoriei.
Am putea spune că asta îi e meseria.
Și nu e niciun motiv pentru care nu s-ar cuveni așa ceva.
N-aveți niciun motiv să nu verificați situația financiară a familiei.
Dosare, fișiere de calculator, ce-o mai fi, dvs știți mai bine.
Și dvs puteți fi spioană, doamnă.
Faceți asta înainte să fie alertat.
Înainte ca țestoasa să-și retragă capul și...
- Picioarele. - Exact.
Și să sperăm că toate se vor rezolva. Se va îndrepta.
Dar! Dacă nu, avertizat înseamnă pregătit.
Eram tineri și dedicați și nu era nimic ce nu puteam face.
Consideram Agenția mai puțin...
Principiile lui George Kennan,
un erou personal de-al meu,
asemenea legendarei "Murrow's Boys" într-un moment de...
Ați sunat la Grupul Cox. Nu putem răspunde la telefon acum...
Bună ziua.
Nu, nu e numărul ei. Al ei e cel cu 5719.
Numărul ăsta e pentru Grupul Cox. Pe ea o puteți suna pe mobil sau la birou.
E măritată!
Numărul 4!
Are iubit!
Și numărul 6.
E însărcinată!
Ar trebui să-ncerc să provoc o ceartă.
Ozzie!
Scumpo, sunt la reuniunea de la Princeton. Ne vedem mai târziu.
Bibliotecă Închisă Pentru Petrecere Privată
Armonizați-vă inimile și vocile...
Dați uitării grijile. Toți să se bucure-ntr-un glas...
În cinstea bătrânului Nassau
În cinstea bătrânului Nassau, băieții mei.
Fiii săi o vor răsplăti cât de mult ei vor trăi...
În cinstea bătrânului Nassau!
O să luăm toată grăsimea de pe fese, de-aici...
Și de pe brațe.
- Și un pic de pe burtică. - Da, super.
O să mărim și sânii cu o mică incizie aici.
- Gâdilă! - Și aici.
Dar la partea superioară a picioarelor? În interiorul coapselor?
Putem face și acolo liposucție, dar zona aia se va modela cu exerciții.
Grăsimea se depune pe fese și brațe când ajungi pe la vârsta de 40 de ani.
Așa-i spune corpul să facă.
Dar coapsele vor răspunde la exercițiile de tonifiere.
Da, pot să mai lucrez la brațe până se-ntorc vacile, dar...
Desigur, mai sunt și factorii genetici.
Cei din familia Litzke mereu au fost mari.
Toată lumea are...
Maică-mea avea un cur de putea să tragă și-un autobuz.
- Atunci, asta e predispoziție. - Și din partea tatălui.
Deși tata avea tendința să depună mai mult în față.
În zona burții. La spate nu prea.
Bine.
Și cu fața cum rămâne? Știi tu, fereastra sufletului.
Foarte bine spus.
Ochii sunt cea mai frumoasă parte a corpului tău.
Dar putem face ceva în legătură cu ridurile premature.
Riduri foarte mici. Extrem de mici.
Da, din nou, foarte bine spus. Te pricepi la vorbe.
O să facem o tăietură mică aici...
Apoi o să întindem pielea, la fel ca pe o tobă.
Nu prea întins, totuși. Nu vrem să fie prea evident.
Trebuie să rămână suficientă piele pentru ca fața să rămână expresivă.
Da, nu vreau s-arăt ca Boris Karloff.
- Deci nu vrei o schimbare de sex. - Nu, sunt femeie de jos până sus!
Așadar, Linda, e vorba de patru operații diferite.
Liposucția, rinoplastia,
operația la față, pe care aș recomanda-o cu tărie, în dauna tratării cu creme...
Da, nu vreau să ard nimic.
Și de ce să vrei? Doar ai o piele minunată.
Și, în cele din urmă, mărirea sânilor.
Putem face ceva și în legătură cu cicatricea de la vaccin.
Nu știu dacă porți multe rochii fără mâneci...
Cu șuncile astea, nici vorbă.
Da, dar, când vor fi frumoase și zvelte, după operație,
s-ar putea să te răzgândești.
Vreau să vorbim despre cicatricea de la vaccin.
Poți să-mi dai un sfat?
Chiar așa de urât arată? Văd că multă lume o are.
Categoric! Pe unele femei nu le deranjează.
Depinde de gustul fiecăruia.
Chad!
Inspiră adânc. Expiră.
Ține-l! Și dă-i drumul.
Și dă-i drumul... Prea mult?
Am simțit o încordare, o tensiune fix în fața curului.
E destul de încordată zona aia. Trebuie să...
Mi s-a rupt ceva în cur.
Chad Feldheimer e rugat să vină la birou.
Mă duc până la birou, mă-ntorc imediat și pe urmă mai lucrăm la mobilitate.
Tocmai am primit un mail de la BeWithMeDC.com.
- Fugi de-aici! E ceva bun? - Nu știu. Mă uit doar.
- Cum se deschide? - Dă click pe...
- Da. Ce? - Bine. Dumnezeule.
Bine, fraier.
Fraier!
- Ar trebui să se numească DlFraier.com. - A trebuit să le trimiți și tu poză?
Nu, doar tipii trebuie să facă asta.
Eu am completat un profil verbal. Ce mă excită, ce nu mă excită...
Eu caut un tip cu simțul umorului.
Tipul ăla... stai... ăla nu era rău deloc.
- El? - Nu, ăla dinainte.
- El? - Da. S-ar putea să nu fie un fraier.
- Cum îți dai seama? - Poartă un costum Brioni.
- Serios? - Da!
Ți se pare că are simțul umorului?
Parcă optometristul lui ar avea simțul umorului.
Unde lucrează?
La Departamentul de Stat.
Ce mișto!
Părul lui... ce-are acolo?
Implant de păr?
Asta e zona pentru exerciții cardio.
Avem foarte multe aparate, așa că nu se stă la coadă, crede-mă.
Ceea ce vezi tu acum e cea mai aglomerată perioadă,
și mai sunt o mulțime de aparate libere.
- Salut, Chad! - Bună, Linda!
- L-ai sunat pe tipul ăla? - Nu încă.
Chad Feldheimer e unul dintre instructorii noștri.
M-am înscris pe un site de matrimoniale...
- Pe ce site? - BeWithMeDC.com.
- Mișto. - L-ai folosit și tu?
Nu, dar au făcut-o două prietene și s-au combinat amândouă.
Cu niște tipi deosebiți.
Extraordinar.
Dacă sunteți vorbitor de limba engleză,
- spuneți "da" în engleză. - Da.
Îmi pare rău, n-am înțeles ce-ați spus.
- Dacă sunteți vorbitor de limba engleză... - "Engleză".
Doriți să vorbiți cu cineva
de la departamentul de facturare sau cu un agent?
- Cu un agent. - Scuze, n-am înțeles ce-ați spus.
Agent! Agent!
Bună ziua, cu ce vă pot ajuta?
Bună ziua, sunt Linda Litzke. Să vă dau numărul de cont?
- Nu e nevoie. Îl am aici. - Deci îl aveți. Bine.
Mi s-a spus că am nevoie de o pre-aprobare pentru niște operații.
Da, văd aici că procedura nu a fost aprobată.
Da, a fost refuzată.
Operația asta are caracter selectiv, nu are acoperire...
Nu, e vorba de patru operații diferite.
E foarte complicat, mă reinventez,
voi arăta cu totul diferit, așa că nu e un singur lucru.
Dar toate sunt aprobate de către medicul meu.
Nu aprobarea medicului dvs e problema acum.
Dar...
Doamnă, slujba mea necesită interacționarea cu oamenii.
- Asta nu e... - Sper să înțelegeți...
Am înțeles. Dă-mi-l pe supraveghetorul tău.
Nu închideți.
Alan?
- Linda? - Da.
Am tot discutat despre asta.
Mai întâi ai spus că nu-ți poți asuma un angajament, apoi...
Coboară de-acolo!
Te rog să iei un piston și cereale cu miere.
Ne-am căsătorit când aveam în jur de 25 de ani.
Eram un copil. Eram copii la vârsta aia.
Ai impresia că e pentru totdeauna, apoi îmbătrânești...
Începi să simți că ești muritor, că nu mai ai timp de minciuni, subterfugii.
Îți spui că nu mai ești același om, alegerile pe care le faci...
Mă gândesc să divorțez de Ozzie.
Sincer...
Cred că la asta ar trebui să mă gândesc și eu.
Cu Sandy.
- Exact asta spuneai. - Categoric, da.
Și ai dreptate, ar trebui să scapi de nebunu' ăla.
Fără îndoială. Sunt de-acord cu tine.
- Deci dacă aș fi divorțată... - Da. Ar trebui să rezolv lucrurile.
Cu Sandy. Din cauza relației noastre.
Dar e greu să provoci o asemenea durere, știi?
Desigur, ție ți-ar fi mult mai ușor.
De ce? Nu înțeleg.
Pentru că el e un mare idiot. Dar Sandy e o femeie bună.
- O femeie specială. - E o nenorocită îngâmfată.
E puțin cam...
Noi doi ar trebui să clarificăm unele lucruri.
Ți-am spus că e mai mult decât frivolitate.
Am înțeles asta. Ai fost foarte clară.
Credeam că am spus-o răspicat.
Categoric.
Nu e vorba doar de distracție și jocuri.
Categoric...
Agent!
Îmi pare rău, n-am înțeles ce-ați spus.
Agent!
Apelul dvs e important pentru noi.
Vă rugăm să așteptați pâna când un agent va fi disponibil.
Ted, putem să vorbim despre planul de sănătate Mickey Mouse?
- Stai așa. - Ce tare!
- E lista mea de întâlniri? - Nu, ce naiba...
Știi? Încerc să mă reinventez,
iar operațiile astea nu sunt deloc ieftine...
Ce-i aia?
Nu pot să cred. Astea-s chestii de spionaj.
Nu mă simt prea bine.
- Ce-i asta? - Nu-mi vine să cred ce văd aici.
- Manolo l-a găsit. - Pe jos.
Da, Manolo a găsit CD-ul ăsta, într-un vestiar.
La etajul cu vestiarul femeilor.
Era acolo, pe jos.
Am crezut că e vreun CD cu muzică și, când verific, dau de fișierele astea!
Eu nu mă simt deloc bine.
Văd că scrie despre SIGINT și semnale și alte rahaturi.
Semnalele înseamnă coduri, înțelegeți?
Era acolo, pe jos.
Scrie de șefi de departamente, numele lor și alte rahaturi.
Apoi sunt și alte fișiere, ca un fel de numere înșirate.
Numere și date și numere și numere și date și numere și...
Cred că astea-s super tari!
Informații brute.
Eu nu ating CD-ul ăla. Vreau să-l iei de-aici.
- Să-l arunc? - Nu, nu poți să faci asta.
Ar trebui să pui un anunț în vestiarul femeilor.
Să pun un anunț? Că am găsit niște rahaturi secrete, coduri?
Chestii legate de CIA? Alo?
Și-a pierdut cineva datele secrete de la CIA?
- Nu prea cred. - Eu nu știu. Rezolvați voi.
Dar mie nu-mi place deloc CD-ul ăsta și vreau să-l luați de-aici, de la Hardbodies.
Avem de administrat o sală de fitness. Doamne!
Manolo, n-ai găsit asta.
Era acolo, pe jos.
Da, știu, dar...
Era pe jos. Era acolo, pe jos.
- Harry? - Da, eu sunt.
- Un Saketini Absolut, te rog. - Eu vreau doar un Tab.
Dar, dacă aș lua un avans din salariu, măcar aș putea începe operațiile.
Există o companie care face plățile, știi?
Ei nu le pot da bani oamenilor așa, pur și simplu.
Nu fac ei așa ceva.
Sigur, eu aș putea spune da, autorizez, dar pentru ei nu-nseamnă nimic.
Atunci de ce ne-au pus să respectăm un plan de sănătate?
Am nevoie de operațiile astea, Ted!
Ești o femeie frumoasă! N-ai nevoie să...
Am ajuns la limită cu trupul ăsta.
Eu cred că e frumos, nu e fals, ca la Hollywood.
Exact, Ted, ar râde și curcile de mine la Hollywood.
Am sânii mici, un cur imens și
o burtă care se leagănă în fața mea ca un cărucior cu o roată îndoită.
Să știi că multor bărbați le place de tine așa cum ești.
Da, fraieri!
- Nu știu. Și eu sunt un fraier? - Ted...
N-am fost manager la Hardbodies dintotdeauna.
Hai să-ți arăt ceva.
Tu ești?
Timp de 14 ani am fost preot ortodox. Am avut o parohie la Chevy Chase.
Bravo! Ce s-a întâmplat?
E o poveste mai lungă.
Oricum, în multe privințe, sunt mult mai fericit acum.
Ce vreau eu să zic e că e o călătorie.
Asta zic și eu! Nu vreau să rămân unde sunt.
Vreau să găsesc pe cineva cu care să călătoresc.
Uneori, dacă nu te uiți în curtea ta...
Știu, de-asta am și început să pun anunțuri matrimoniale pe net.
Eu vreau să spun că poate nu-i nevoie...
Uite, Ted. Știu că n-ai putea autoriza un avans la salariu,
dar ai putea face o cerere, nu?
N-o să te ajute cu nimic, Linda.
Ted, tu n-ai auzit niciodată de puterea gândirii pozitive?
Harry?
Sunt Monica.
Bună.
Ar cam trebui să pleci.
- Alo? - Dumnezeule!
Dumnezeule!
Știi cât e ceasul?
Nu puteam să te sun la telefonul tău nesigur, dar știu cine e tipul.
Tipul?
Tipul, agentul secret.
- Are o funcție înaltă? - Nu știu. Probabil.
Îi știu numele, nu și funcția.
Și cum îl cheamă?
- Osbourne Cox. - N-am auzit de el.
De parcă ai avea multe relații în comunitatea agenților secreți.
Spuneam și eu...
Cred că gradul de exactitate a informațiilor îi indică funcția.
Dar ce știm noi?
Mai am și... Ai niște apă? Trebuie să mă hidratez.
- Doar de la robinet. - Glumești?
- De unde știi cine e? - Din diverse surse.
- Cum adică surse? - N-ai și tu un Gatorade?
Orice în afară de apă de mlaștină din Maryland?
- Știi de cât de departe am venit? - De unde știi cum îl cheamă?
Am un prieten tocilar, Eddie Gallegos. Se pricepe la calculatoare.
Asamblează computere și știe să programeze video-uri.
A examinat fișierele și le-a scos amprenta digitală,
cu care poți afla pe ce calculator au fost create.
E o joacă de copii pentru Eddie.
Și mai am și numărul lui de telefon.
- Dumnezeule! - Asta a fost un pic mai greu.
- Să-l sunăm? - Dumnezeule! De ce?
Pentru că o să vrea să știe că fișierele lui sunt în siguranță.
O să fie ușurat.
S-ar putea să fie atât de ușurat încât să ne dea o recompensă.
Aș fi foarte surprins dacă n-ar face-o.
Foarte surprins. Un fel de taxă de bun samaritean.
Care nici măcar nu e o taxă, de vreme ce e voluntară.
Alo?
Osbourne? Osbourne Cox?
Da. Cine ești?
Ești Osbourne Cox?
Cine ești? Cât e ceasul? Cine ești?
Sunt un bun samaritean.
Îmi cer scuze că sun la ora asta, dar m-am gândit că ești îngrijorat.
Îngrijorat?
În legătură cu siguranța lucrurilor tale.
Despre ce Dumnezeu vorbești?
- Cine ești? - Cine e?
Fișierele tale. Documentele...
Știu că documentele astea sunt sensibile.
Dar sunt dispus să-ți dau înapoi lucrurile tale sensibile.
La ce oră vrei tu.
Despre ce documente vorbești?
Osbourne Cox?
Da! Da! Eu sunt!
Alo! Sunt Osbourne Cox! Tu cine dracu' mai ești?
Despre ce documente vorbești?
Bine...
"Șeful de birou din Belgrad căruia cu toții îi spunem Slovak Măcelarul.
Raportul lui cu echipa era foarte slab, iar expedițiile sale erau marcate de..."
Relație, o relație slabă cu echipa sa, cretinule!
Cum ai făcut rost de asta?
Nu te enerva, Osbourne.
- Nu e important de unde... - Ești depășit de situație!
Habar n-am cine ești, dar n-ai idee ce faci!
De ce ești așa de nervos, Osbourne Cox?
Eu sunt doar un bun samaritean, un călător de pe drum...
Spune-i c-o să i le dăm înapoi, doar că ne-am gândit c-ar vrea să știe.
- Linda, îi zic eu! - Și spune-i de faza cu bunul samaritean.
- Cine ești? - Ozzie, ce se-ntâmplă?
Spune-i că ne pune într-o situație incomodă.
Alo! Cine naiba ești?
Să știi că ne pui într-o situație foarte incomodă
și ne-am gândit că o recompensă...
Deci e vorba de bani.
Deci e vorba de bani! Vreți bani!
- Bine, bine. Ascultă la mine. - Da, de ce nu?
Am făcut vreo remarcă deplasată?
Ascultați-mă, țăranilor. Ascultați-mă cu foarte mare atenție.
Habar n-aveți ce faceți.
- Și vă avertizez... - Tu? Tu ne avertizezi pe noi?
Tu ne avertizezi pe noi? Hai să-ți zic eu ceva, dle spion.
- Noi te avertizăm pe tine! - Ascultă!
Te sunăm noi înapoi să-ți spunem care sunt revendicările.
Alo?
Chad! Nu! Nu-i face jocul!
- Mai vedem noi cum iese... - Scuze.
- Doamne! - Ce tupeu are.
Sunt foarte surprins că nu ne-a dat recompensa aia.
Ce Dumnezeu se-ntâmplă?
Niște țărani au pus mâna pe memoriile mele.
Ce?
- Le-au furat, nu știu cum... - Ce anume?
Memoriile, cartea pe care o scriu.
Și de ce Dumnezeu ar crede cineva că valorează ceva?
Se pare că n-o să intre în joc.
Ba da. Trebuie doar să-i arătăm cine-i șeful.
Și pare foarte bătrân.
Eu cred că e vorba de-un bătrân care-a dat-o-n bară urât de tot.
Da, de-asta l-am și prins, l-am prins la storcător.
- Da. - Iar noi suntem pe scaunul șoferului.
Asta e șansa noastră. Nu primești prea multe de-astea.
Fie aluneci pe gheață în fața unui restaurant de fițe,
fie ți se-ntâmplă ceva de genul ăsta.
- Exact. - Și acum s-a întâmplat asta.
Da. Cu siguranță.
Asta mi-ar putea folosi pentru o mare parte din operațiile mele.
Foarte mare.
Scumpule!
Mi-a sosit mașina. Am plecat. Misteriosule.
- Ce-i chestia aia? - E strict secret, scumpo.
În câte orașe?
Seattle, San Francisco, Los Angeles, Chicago.
De ce ești trimisă mereu la Seattle? Nu-i o piață de desfacere prea mare.
Nu știu, sunt multe librării independente.
Plouă toată ziua, ce-ar putea să facă lumea toată ziua?
- Îmi vin în minte vo' două chestii. - Tu te gândești la un singur lucru.
Unde te-au cazat?
Sper să fie la Peninsula. La câți bani le aduc...
- O să te descurci? - O să fiu trist, dar mă descurc.
- Nu prea trist. - Exact cât trebuie.
Sunt înnebunit după tine, scumpo.
Hei!
Tony Bennett, Toni Morrison, Zoe Caldwell, a fost extraordinar.
E prima oară când am fost la Onorurile Kennedy.
Jane Alexander e clientă, o veche prietenă de-a lui Zoe.
Mă rog...
- Connie! - Da, domnule.
Vrei să aduci o copie a situației financiare a familiei Cox?
Tony zice că de-abia de-acum urmează perioada frumoasă.
Tony Bennett.
Credeam că o am aici, pe un CD. Nu știu unde e.
Îmi cer scuze, trebuie să inscripționez încă unul.
Bine.
Așadar, am întocmit actele și suntem gata să-l executăm pe Osbourne,
dacă doriți dvs, dnă Cox.
Dar, chiar dacă nu mai există cale de întoarcere,
eu îmi sfătuiesc mereu clienții să se mai gândească o zi.
Harry?
Sunt Linda.
Bună.
Am fost gardă de corp ani de zile.
Omul meu era în Departamentul de Stat, chiar secretarul, așa că am călătorit mult.
"Omul de Fier a părăsit clădirea." Noi îi spuneam Fund de Fier.
Nu în față, desigur. Dar nici pe la spate!
Era de treabă. Dar a fi gardă de corp e pentru tineri.
Sunt excelente astea. Vrei să guști?
- E cu fructe de mare? - Fructe de mare?
Sunt sensibil.
Intru în șoc anafilactic, laringele mi se umflă și...
Dar ce naiba! Trăiește periculos!
- Nu-ți poți pune prezervativ întotdeauna. - Exact! Nu întotdeauna!
Slujba mea e mai mult administrativă acum.
Nu mă mai ocup prea mult de pază personală.
- Dar mai port arma cu mine. - Dumnezeule!
Nu-i mare lucru.
Nu mi s-a descărcat niciodată în 20 de ani de activitate.
Acum o iau doar ca să mă simt bine. Nici nu mă mai gândesc la ea.
Desigur, nici nu trebuie să te gândești la ea.
Într-o situație în care omul tău e amenințat,
se vede antrenamentul.
Memoria mușchilor, reflexele. Sunt extraordinare chestiile alea.
- Vrei să facem schimb? - Nici nu mă gândesc.
- Lasă-mă să le ating. - Ia mâna de-aici!
Vrei sake?
... erau foarte multe conflicte interne pentru niște lucruri mărunte,
apoi, practic, bătrânu' l-a călcat pe Goldberger pe gât. Mișto.
- Plăci late de pin? - Da, cred că da.
Ascultă, Linda, o să fiu sincer cu tine.
Da, nu port inel de căsătorie, dar sunt căsătorit.
Mi-am dat jos inelul acum 18 luni, când am convenit să ne despărțim.
Am fost de-acord că nu cădem deloc de acord.
E singurul lucru cu care am fost de-acord amândoi.
Mersi că mi-ai zis, Harry, mă bucur mult.
Transparența totală e muniția mea...
- N-o s-o folosești, nu? - Hai în camera cealaltă să aflăm.
Grozav. E nemaipomenit.
Da, e foarte comunicativ. E foarte accesibil. Are simțul umorului.
Și mă susține în totalitate să-mi fac operațiile.
E de-acord c-aș putea avea fundul mai mic.
Nu într-un mod răutăcios, ci într-un fel amuzant.
Foarte bine. Dar... Linda, ce știi despre el?
- Ți-am spus, lucrează la Trezorerie. - Dar nu, mă refer la...
Ar putea fi unul dintre cei care intră pe internet...
Da, și eu la fel.
Asta ce are?
Nu poți să te-mbraci așa. Trebuie să porți costum!
Adică să mă duc acasă să mă schimb?
Da!
Voiam să mă duc cu bicicleta.
- Osbourne Cox? - Să înțeleg că tu ești "dl Black"?
Exact.
Ai adus banii?
Cei 50 de mii de dolari?
Așa ne-am înțeles, Osbourne Cox.
Bine, hai să-ți explic ceva, "dle Black".
Tu știi cine sunt, iar eu știu cine ești.
Posibil. Dar aparențele înșeală.
Da. Te-ai implicat într-un șantaj, ceea ce o infracțiune, unu la mână.
Aparențele înșeală.
Eu sunt doar un bun samaritean, care...
Doi la mână, difuzarea neautorizată de materiale secrete e o infracțiune federală.
Dacă-ți pui în aplicare presupusa amenințare,
vei avea de-a face cu așa de multe consecințe, prietene,
încât căpșorul tău cel gol s-ar roti mai repede
decât roțile bicicletei tale Schwinn, de-acolo.
Tu crezi că aia e o bicicletă Schwinn?
Acum dă-mi afurisita de dischetă sau CD sau pe ce naiba le mai ai și o să...
După ce-mi dai banii, fraiere!
- Nenorocitule! - Dă-mi-le, nenorocitule!
- Cretinule! - Știu cine ești, cretinule!
Tu ești cretinul!
- Unde-s banii? - M-a lovit.
Unde sunt banii?!
- Nu mi i-a dat. - Treci în mașină!
Ce faci?
Fir-ar!
La dracu'!
Nebunu' dracu'!
- Cretinii naibii! - Rahatule!
Acum o să aibă la ce să se gândească.
- Da! - Știam c-o să ajungem aici.
Stai, stai! Trebuie să ne-ntoarcem!
- Bicicleta mea! - Am trecut la Planul B.
I-am pus doar un lacăt de formă, se poate deschide și cu un pix Bic.
Ce oameni!
- Ce-i asta? - Ambasada Rusiei.
I-am spus dlui Krapotkin că s-ar putea să trec pe-aici.
Aveți vreo toaletă?
Doamnă, cred că ați făcut o greșeală.
Eu sunt atașatul cultural adjunct.
Organele securității de stat n-au voie să-și desfășoare activitatea în țara dvs.
- Organele? - Da.
Dar dacă aș avea, să zicem, secrete de mare...
secrete care ar putea prezenta interes organelor...
Da?
E doar o mostră.
Pot să vă-ntreb de unde aveți materialul ăsta?
- Nu. - Foarte de sus.
- Chad! - Am zis și eu că e de sus.
- PC sau Mac? - PC.
- Așteptați un pic? - Eu am întâlnire.
Hei!
- Peștele a mușcat momeala. - Da, pare în regulă.
Chad.
Puteți să mă însoțiți, vă rog?
- Mai aveți material? - Mult mai mult.
Dar, mai întâi, vrem să fim plătiți.
- Nu sunteți deloc ideologici. - Nu cred.
Uite, eu am întâlnire, așa că...
Întâlnire.
Coadă la intrare, maldăr de prosoape.
- Scuze, Ted. - Manolo se poartă ca un nebun.
Ce-ai pățit la nas?
Așa ceva nu se acceptă la Hardbodies.
- Voi doi știți bine asta. - Da, știm, Ted. Îmi pare foarte rău.
- E absolut inacceptabil. - A fost inevitabil, Ted.
- N-o să se mai întâmple. - Dar nu vreți să spuneți ce se-ntâmplă.
Nu, nu putem.
Știu că e groaznic, Ted, dar trebuie să plec.
Am o întâlnire.
Te schimbi, Linda.
E foarte trist.
... cu atât mai multe motive să-l împiedic pe Ozzie să facă ceva vrea.
Atât spui?
- Mă-ntrebam dacă e momentul potrivit... - Normal că e. De ce n-ar fi?
- Te simți amenințat? - Noi doi avem o relație puternică.
Cred că de-asta ne permitem să ne gândim la chestii mai mari.
Ne putem gândi la Ozzie,
am putea să-i dam șansa să-și revină financiar înainte să-l percutezi.
- Așa mă vezi tu? Percutându-l? - Normal că nu.
- Așa ai spus. - Da, dar...
- Eu nu percutez! - Nu, normal că nu.
Ascultă. Nu sunt prieten cu el.
Cred că e un tocilar arogant,
dar avem tot timpul din lume, el și-a pierdut slujba...
N-a fost dat afară, el și-a dat demisia.
Cei mai mulți care și-au dat demisia în orașul ăsta au fost, de fapt, concediați.
Îmi pare rău pentru el.
Cred că se poate discuta mai ușor cu el dacă nu se simte încolțit.
Posibil.
Atât timp cât e vorba de Ozzie și nu de tine.
Normal că de Ozzie vorbim aici.
Eu fac ce vrei tu, scumpo, te ador.
Cere nota.
Da. Da?
Are sânge pe ușă? Vorbim mai încolo. Mă duc acasă.
Te iubesc, scumpo.
Ozzie!
Fir-ar să fie, Ozzie, ce-ai făcut cu mașina?!
Bine. Bine...
- Doamne, scuze. Am întârziat mult? - Nu, nu.
Începe de-abia peste cinci minute.
- Încă nu l-ai văzut, nu? - Pe ăsta, nu, nu încă.
- Am auzit că e grozav. - Super!
Am tot discutat despre asta.
Mai întâi ai spus că nu-ți poți asuma un angajament, apoi...
Coboară de-acolo!
Îmi cer scuze pentru praf. Fosta soție se mută.
I-am spus să trimită lucrurile cu ceva, dar...
- Trebuie să te porți ca un adult. - Niciodată nu e ușor.
Vino jos. Îți plac surprizele?
Sunt deschisă la experiențele noi.
Tre' să-ți spun că am văzut o reclamă cu așa ceva într-o revistă pentru bărbați
și costa 1.200 de dolari.
M-am uitat la chestia asta și mi-am zis că-și bat joc de noi.
Eu sunt un om foarte pasionat.
Practic, are în componență doar țevi,
cred că, dacă m-aș duce la Home Depot,
aș face rost de-așa ceva pentru 100 de dolari.
Ce e?
Te așezi. Te faci comodă. Îți pui picioarele pe etrier și...
Dumnezeule!
- E fantastic! - E ceva, nu-i așa?
M-a costat 100 de dolari, fără să mai pun la socoteală munca.
Și costul vibratorului. Nu-s deloc ieftine chestiile astea.
Dar îmi mai lipsește... Nu știu dacă să pun cauciuc tare.
Rușii?
Ambasada Rusiei, da.
- Ești sigur? - Nu era greu de urmărit, după cum știi.
De ce dracu' s-ar duce la ruși?
De ce dracu'?
- Scuze. Mersi mult, Hal. - Pentru nimic.
Ozzie, nu-mi place să fiu eu cel paranoic, dar ăia doi par foarte interesați de tine.
Nu m-ai dat în gât, nu, Oz?
Vă pot ajuta cu ceva?
Scuze dacă mă holbam, dar îmi pare cunoscută fața ta...
- Princeton, '73? - Da.
- Nu-mi aduc aminte cum te cheamă. - Osbourne Cox.
Așa credeam și eu. Ți l-am dat și cu martor de față.
O seară bună!
Ce dracu'?
Ce dracu'?!
Ce dracu'?
Fir-ar să fie!
De ce i-ai spus că mai putem face rost de material?
Poate că mai putem.
Doar atât a găsit Manolo! Aia era tot!
Ce facem, îi spunem lui Manolo să mai caute niște secrete pe jos?
- Hei! - Ce vrei?
Nu-mi place sarcasmul! Și nici negativismul!
Scuze.
Încerc și eu să pun chestia asta pe roate.
Dacă vreau să mă reinventez, am nevoie de operații,
operațiile costă bani, iar astea nu sunt jocuri distractive.
- Îmi cer scuze. - Așa că hai să vedem ce facem, da?
Chad, e gata Berry Blast-ul.
- Știm cine e. - Exact. Osbourne Cox.
- Deci putem afla unde stă, nu? - Cred că da.
Ar trebui să te schimbi. Să te-mbraci în costum.
- De ce? - Ca să nu atragi atenția în cartierul lui.
- Sunt niște chestii elementare, Chad. - În cartierul lui?
Da. Ar trebui să scoatem etichetele și semnele de la curățătorie.
- Semnele de la curățătorie? - Negare...
- Câte mile am parcurs? - Cinci.
Vreo cinci sau aproximativ cinci?
Pentru Dumnezeu, Harry, sunt cinci mile.
- 5,2. - Bine. Trebuie să alerg cel puțin 5.
- 5,2 e bine. - Mă mir că mai ai energie.
Glumești? Dacă parchezi după colț, o facem și în spate.
- Ești așa de grosolan. - Nu, în spatele mașinii, nu în cur.
Fir-ar! Am întârziat.
Alo?
Dumnezeule!
Ce dracu'?
Ce dracu'? Nimic!
Doamne, Dumnezeule!
Am omorât un agent secret!
Ce naiba căutai aici, nenorocitule?!
Olson, care-i treaba?
Palmer, care-i treaba?
Nu sunt foarte sigur domnule, dar e groasă.
Kolyma-2 ne-a spus că au niște fișiere electronice
de la un fost analist de-al meu, Osbourne Cox.
- Kolyma-2? - Omul nostru din ambasada rusă.
- Le-au fost aduse de o femeie care... - Rușii?
Da. Au fost aduse de o femeie pe nume Linda Lietzke,
asociată a unui tip pe nume Harry Pfarrer.
Poza e în dosar, alături de cea a lui Pfarrer.
- Rușii zici? - Da.
Și cine-i Pfarrer?
Un tip de la Trezorerie care și-o trage cu dna Cox.
Așa trebuie să fi făcut rost de fișiere.
Sau poate Ozzie știe de el, toți par să se culce unu' cu celălalt.
- Bine, scutește-mă de detalii. - Da, domnule.
Dar tipul ăsta de la Trezorerie...
a complicat lucrurile. Tocmai a împușcat pe cineva, în casa lui Ozzie.
- L-a împușcat... pe analistul tău? - Nu. Ozzie nu era acolo.
Omul nostru care supraveghea a auzit un foc de armă
și l-a văzut pe tip cărând ceva la mașină.
L-a urmărit și l-a văzut aruncând cadavrul în golful Chesapeake.
- Păi... de ce ar fi făcut asta? - Nu știu, domnule.
Pentru Dumnezeu, n-a scos nimeni cadavrul?
- Și e rus? American? - Nu știu, nu avea acte.
- Și Linda, asta? - Linda Litzke.
- Și ea de la Trezorerie? - Nu.
Nu știm multe despre ea.
Deci, de fapt, nu prea știm ce urmăresc ăștia.
Nu prea, domnule.
- Și analistul ăsta, fostul analist... - Cox.
- Ce nivel de acces avea? - Trei.
Bine, deci nu-i o problemă foarte mare.
Momentan supraveghează-i pe toți și vezi ce fac.
În regulă, domnule.
Și vom colabora cu FBI-ul în ceea ce privește cadavrul?
Nu! Nu. Nu vrem ca idioții ăia să ne strice cazul.
Arde cadavrul. Scapă de el.
Și supraveghează-i pe toți, vezi ce fac.
Raportează-mi când...
nu știu... când totul capătă un sens.
Sunt mai mare, sunt mai mare, m-am întors.
Sunt mai mare ca niciodată, sunt mai mare, m-am întors.
Sunt mai bun, m-am întors.
M-am întors. Nenorociților, m-am întors.
Nenorociților!
- Linda, te simți bine? - Sunt bine, Ted, îmi pare rău.
- Nu arăți prea bine. - Nu nu, sunt... sunt...
Nu vrei să-mi spui despre ce e vorba...
Niciodată nu mă lași să vorbesc cu tine, Linda.
Știu că ești de încredere,
dar nu vreau să-i pun pe alții în pericol cu...
Adică, asta e calea pe care am ales-o eu, nu e...
Trebui să te izolezi, știi? Să faci un zid în jurul tău.
Nu știu ce să cred.
Vineri ați plecat fără învoire, iar azi, Chad nici nu s-a mai deranjat să vină.
- Știu, Ted. - Așa nu pot administra o sală de fitness.
- Știu, Ted. - Va trebui să-l concediez.
- Nu! Nu, nu, nu, Ted! Doar... - Ce?
- Lasă-mă 24 de ore. - Pentru ce?
Nu știu, dar lasă-mă 24 de ore!
- Linda... - Ca să rezolv problema asta!
Linda, trebuie să-ți spun, un bărbat a întrebat de tine mai devreme.
Ai vreo problemă? Chad fuge de ceva?
Știm și noi ce facem, Ted. Să te-ntreb ceva.
Îmi știa numele?
Da, întreba de tine. Unde ai mai lucrat, etc., un nesimțit.
- I-am spus să se care. - Mulțumesc, Ted.
Noi nu dăm astfel de informații la Hardbodies.
- Linda, e dl Krapkin, pe linia 2. - Dumnezeule!
- Dle Krapkin? - Linda?
Da.
Da, sunt Ivan Krapotkin, de la ambasada rusă.
Da, da! Stați așa. Îmi pare rău, Ted. E ceva personal.
Dle Krapkin, e sigură linia asta?
- Glumești? - Nu!
Sunt foarte îngrijorată din cauza asociatului meu...
Chad al meu...
- E la voi? - Dacă e la noi?
Nu știu cum se zice... A trecut de partea voastră?
Nu înțeleg. Nu e la Hardbodies?
Nu...
Pot să vin să discutăm despre asta?
- Sunt foarte ocupat, momentan. - Vin, oricum.
- Pari cu gândul în altă parte. - Serios?
Da. A fost foarte evident în ultimele două zile.
Din cauza serviciului.
Nu crezi că ajung morcovii?
- Poftim? - Pentru salată?
Să știi că ești foarte negativistă.
Poftim?
Am încercat să ignor asta. Să rămân încrezător.
- Harry, încetează cu prostiile. - Să încetez?
Da. Și poartă-te frumos. Nu vorbești cu vreun amic de-al tău.
- Alo? - Scumpo, ce mă bucur să-ți aud vocea.
- S-a-ntâmplat ceva, Harry? - Nu.
Ba da. Nu poți să vii acasă? Scumpul tău are nevoie de tine.
- Poți să vii acasă, te rog? - Harry, știi că nu pot pleca din turneu.
- Pot să-ți arăt cadoul. E terminat. - Nu pot pleca așa, mai sunt 2 zile.
Mai am de mers în Seattle.
Da...
- Te iubesc, Harry. - Da. Și eu te iubesc.
Hei! Nenorocitule!
Nenorocitul!
- Nenorocitule! - Pentru cine lucrezi?!
Pentru cine lucrezi?!
Cine ești?!
Pentru cine lucrezi? CIA? NSC?
- Tuchman Marsh! - Poftim?
- Tuchman Marsh! Da. - Tuchman Marsh?
- Numele tău e Tuchman Marsh? - Tuchman Marsh Hauptman Rodino!
- Lucrez pentru ei. - Lucrezi pentru Tuchman Marsh?
Da.
E o firmă de avocatură?
Nu! O trupă de rock. Da, e o firmă de avocatură.
- De ce mă urmărești? - Pentru divorț, fraiere.
Nevastă-mea te-a angajat?
Nu. Nevastă-ta l-a angajat pe Tuckman Marsh.
Tuchman Marsh m-a angajat pe mine.
Lucrez pentru Tuchman Marsh.
Sandy...
Doamne! Maturizează-te, omule! Oricine o poate păți.
"Și la miezul nopții celei de-a trei zile, chiar și sergentul de arme adormi.
Și chiar atunci, Oliver strănută!
Scuze pentru întrerupere. Trebuie să le arătăm și celor de-acasă.
Puteți filma asta? Aici e.
Oliver întrerupe discuțiile cu...
- Minunat! - E minunat!
Cartea se numește "O Chestiune de Procedură, Oliver!".
Iar talentata autoare se numește Sandra Pfarrer.
Ea va rămâne alături de noi și pentru partea următoare,
când vom face cunoștință cu Sultanul Salatei.
Apoi va urma și a doua parte din interviul nostru cu Dermot Mulroney.
Rămâneți cu noi.
A sărit foarte mult calul. Am terminat cu ei.
- E doar un segment cu Oliver. - Nu-i nimic.
- Mulțumesc, am terminat. - Bine, grozav.
- Credeam că nu se mai termină. - Și eu.
Stai să mă demachiez.
Ce dracu'?!
Da, doamnă. Cu ce vă putem ajuta?
Ce fel de ambasadă de desene animate conduci?
Te-aștept de 45 de minute!
Îmi cer scuze, doamnă. Am avut o problemă urgentă.
Poate că și asta e o problemă urgentă, de vreme ce Chad e dispărut de 2 zile.
Nu știu de niciun Chad, doamnă.
Strângea informații pentru voi atunci când a fost luat.
Nu ne interesează asemenea informații. Au fost niște prostii.
Prostii?
- Vreți CD-ul înapoi? - Prostii?
Vă arăt eu prostii! Ascultă la mine, dle Krapkin!
Sunt cetățean american și nu accept să fiu tratată astfel!
Cecul meu a fost înapoiat pe motiv de fonduri insuficiente.
Nu, nu, dnă, sunt peste 40 de mii de dolari în contul ăla.
Contul nu e lichidat.
Când?
Dar cum ar fi putut avea acces?
Lăsați! Dar economiile noastre? Contul meu de economii, adică.
Nu! Nu, îmi pare rău, dar nu știu numărul contului meu de economii,
pentru că, îți vine să crezi sau nu,
eu nu stau toată ziua să memorez cifrele numărului de cont, cretino!
În niciun caz!
În niciun caz, Linda. Nu.
Eu nu pot s-o fac, Ted. Nu mă pricep la calculatoare.
Linda, treaba asta e o nebunie. Era și prima oară, vrei s-o faci iar?
Vrei să intri în casa omului?
Ai spus că rușii nici măcar nu vor chestiile astea.
Lumea mea e mai mare de atât, Ted. Mai sunt și alții. Mai sunt chinezii.
- Linda, operațiile astea... - Nu! Nu-i vorba de operații, Ted.
Îi putem folosi ca monedă de schimb ca să-l recuperăm pe Chad.
- Cum adică "să-l recuperăm"? - Informația înseamnă putere, Ted.
Cum adică "să-l recuperăm"? Nu știi unde e?
Cineva l-a răpit și putem...
Sună la poliție dacă vrei să dai de urma cuiva dispărut!
Nu mai suport! Știi bine că nu pot să fac asta!
Acționăm în secret aici, Ted!
E mai presus de poliție, e mai mult de-atât!
- Linda... - Am nevoie de-un om capabil, Ted!
Îți urăsc negativismul! Îți urăsc motivele! Te urăsc! Te urăsc!
Ce vrei?
Un Seven & Seven.
Alo?
Sunt Harry.
Crezi că o căsnicie e... apoi...
Dar se-ntâmplă de așa de mult timp.
Oare?
Da, așa e...
Atunci, sunt doar deprimat.
Trebuie să mai fac ceva mișcare. N-am mai alergat de trei zile.
Nici abdominale, nimic.
- Pot să stau aici o vreme? - Dumnezeule, nu, nu nu.
Oricând pot veni după mine. Nu sunt așa de puternică.
Tu n-ai venit aici pentru mine, Harry.
Eu am nevoie de-un om capabil, iar tu deja ești distrus.
Chad e singurul om capabil pe care-l cunosc, iar acum a dispărut.
O să fiu bun, chiar mai bun. Trebuie doar să fac niște mișcare.
Nu sunt alei speciale pe-aici? Cine naiba-i Chad?
E prietenul meu de la serviciu. M-ai putea ajuta să-l găsesc.
Tu cunoști oameni din poliție, ai putea să dai un telefon, neoficial.
Stai așa, ce s-a întâmplat? Cum îl cheamă?
Chad Feldheimer și a dispărut pur și simplu.
N-a mai dat pe la serviciu sau pe-acasă de 2 zile.
- Bine. Știi ce CNP are? - Nu...
- Unde l-ai văzut ultima oară? - Nu știu! A dispărut așa...!
Parcă era pe Jamba Juice de pe strada K, și acum e dispărut!
Bine, bine, las' că-l găsim noi pe prietenul tău, e floare la ureche.
- Floare la ureche. Harry e aici. - Bine.
Deschide gura! Deschide-o! Fă cum zice doctorul. Haide!
Deschide gura! Hai! Deschide gura!
Uită-te la mine, tinere.
Fă cum îți zic, altfel o rog pe mama ta să iasă din cameră
și rezolvăm treaba între noi.
Alo?
Sunt cu un pacient.
Și e același pacient cu care era și ieri?
Să-i spui dr Cox că am noile chei.
Bună, scumpo!
Parcă arăți mai bine.
Am făcut un pic de mișcare azi dimineață.
Și n-a stricat nici efortul fizic de-aseară.
Harry!
Nu îmi mai bat capul de pomană. O să-ncep să fac ce-i bine pentru mine.
Și eu cred la fel, cred că trebuie să faci ce-i bine pentru tine.
Da, exact! Am avut un șoc recent și am înțeles că viața nu e infinită.
Nimeni nu e nemuritor.
Cred că e foarte important să menții o atitudine pozitivă.
Să fii mereu pe fază. Să fii mereu debordant.
Nu te deranja pentru chestiile neimportante.
Și toate sunt chestii neimportante.
Pentru început...
- Aici ne-am întâlnit, mai ții minte? - Normal.
E greu să-ți dai seama care sunt zilele importante până ce...
Mi-am spus că n-o să fiu paranoic, dar nu cumva se uită tipul ăla la noi?
Nu.
Ai aflat vreo ceva despre Chad?
Încă nu. Am dat niște telefoane. N-ar trebui să mai dureze mult.
Serios?
Da, sunt așa de multe baze de date acum, că e o glumă.
Pe vremea când eram gardă de corp, era o artă să găsești pe cineva.
Acum nu mai e. Acum, cu telefoanele mobile...
În curând, oricine o să știe unde ești în orice moment.
Chiar în orice moment. Bine...
Când ai plecat de la Jamba Juice ți-a zis unde s-ar putea duce?
- Știu unde se ducea. - Zău?
În Georgetown, pe Olive Street.
160 Olive Street. E casa unuia pe nume Osbourne Cox.
Cine ești?
Poftim?
Cine ești? Lucrezi la CIA? NSA?
Ești din armată? Pentru cine lucrezi?
Pentru cine lucrezi?!
Cine ești?!
Sunt doar Linda Litzke.
Harry!
Pentru Dumnezeu!
Iar tu ești... amantul neveste-mii?
- Nu. - Atunci, ce cauți aici?
Eu te cunosc pe tine. Ești tipul de la sala de fitness.
- Nu reprezint Hardbodies. - Da. Știu foarte bine ce reprezinți.
Tu reprezinți idioțenia de azi.
Nici asta nu reprezint.
Ba da, ești tipul de la sală, când am întrebat de idioata aia.
- Nu e idioată. - Ești în aceeași ligă cu ea.
Voi faceți parte dintr-o ligă de idioți.
- Nu, nu... - Ba da.
Vezi tu, ești unul dintre idioții cu care m-am luptat toată viața.
Toată afurisita mea de viață. Dar ghici ce.
Azi eu câștig.
Intrusule! Oprește-te!
Intrusule!
Oprește-te!
Stai așa un pic.
Unde-i tipul de la Trezorerie? Pfarrer?
- Acum? - Acum.
- E într-o celulă din Washington. - De ce?
A-ncercat să se urce într-un avion spre Venezuela.
Îi trecuserăm numele pe o listă cu cei care au interdicție.
Nu știu de ce încerca să se ducă în Venezuela.
- Nu știi? - Nu, domnule.
Nu avem nicio înțelegere de extrădare cu Venezuela.
Atunci, ce facem cu el?
Pentru Dumnezeu, urcă-l în prima cursă spre Venezuela.
Da, domnule. Bine.
- Bun, deci administratorul sălii e mort. - Da, domnule.
- Cadavrul e... - Făcut dispărut, dle.
Bine.
- Dar a fost o problemă neașteptată. - Ce anume?
Analistul ăsta, Cox, îl ataca pe tipul de la sală.
Asta se întâmpla ziua-n amiaza mare, în mijlocul străzii.
Omul nostru n-a știut ce să facă. A simțit că trebuie să intervină.
Da?
L-a împușcat pe analist. L-a împușcat pe Cox.
- Bun! Grozav! E mort? - Nu, domnule, e în comă.
Dar am înțeles că are slabe șanse. Cică nu mai are deloc activitate cerebrală.
Bine. Bine. Vedem când se trezește.
Doamne, ce încurcătură! Deci asta e tot, atunci.
Nimeni altcineva nu mai știe nimic.
- Păi, domnule, mai e... - Ce?
Ce?
Femeia de la sală, Linda Litzke.
Fir-ar să fie! Da. Doamne!
- Unde e? - O avem în custodie.
Și ce să facem noi cu ea?
A spus că intră în joc dacă-i plătim niște...
Știu că o să pară ciudat...
Niște operații pe care și le dorește.
Operații estetice. A spus că păstrează tăcerea.
Cât costă?
Erau mai multe operații. În total erau...
- Plătește-le. - Da, domnule.
Bine. Da.
- Doamne, Dumnezeule. - Da.
- Ce-am învățat din asta, Palmer? - Nu știu, domnule.
Nici eu nu știu.
- Cred c-am învățat să n-o mai facem. - Da, domnule.
Deși, să fiu al naibii dacă știu ce-am făcut.
Da, domnule. E greu de spus.
Doamne Dumnezeule...
Traducerea și adaptarea: veverița_bc @ www.titrări.ro
Sincronizarea: danatom