Du där med kepsen.
Jag?
Kan jag få din väska?
Sprit. Tre, fyra liter.
- Jag har köpt de där. - Ja.
Men du är för ung. Det är olagligt.
Om du inte vill åka fast för smuggling.
- Nej. - Nej.
Bra. Då kan du hämta din väska där nere sen.
Förlåt.
Visst.
Jävla kärring att snoka!
Alltså, jag pallar inte med sånt.
- Hej, hej! - Hej, Tina!
Nej! Nej, nej, nej.
Fan. Oj. Vänta. Tara. Tara.
Jag visste inte att du skulle komma hem så tidigt.
Vi ska bara bada lite. Vi har fått skabb. Hon har...hon har fått skabb.
Här. Gullhund. Ja. Är du husses gullhund?
Husses gullhund.
Hur har du haft det?
Ja...
- Ja. - Jag går ut en sväng.
Ja, bra, okej.
Älskling. Älskling.
Är du husses stjärna? Gullhund.
Är du husses stjärna? Ja.
Hej.
Nej... Här kallar de muskelhundar för kamphundar igen.
Hur många hundkamper har du sett? Kanske? Va?
Kärringjävel.
Ska du inte smaka lite? Va?
Chinchilla? Fy fan. De tar ju över hela...
Bytesdjur.
Vad har du gjort i dag?
Va?
Ursäkta.
Ja?
- Det ser fint ut. Tack. - Ingen fara.
Din telefon, tack.
- Jag har folk där utanför som väntar. - Var snäll och lägg din telefon här.
- Varför det? - Gör det bara. Vi är snart färdiga här.
Vad gör du?
Robert! Robert!
Munnen. Munnen.
Kom!
Jag går och ringer polisen.
Ursäkta.
Vad är det här?
Gissa.
Svara på frågan.
En larvkläckare.
Tycker du om insekter?
Varsågod.
Vi ses.
Var det bra så?
- Ett paket John Silver också. - Ja.
- Hej. - Hejsan.
Hallå?
Hej, pappa.
Vad äter du för nåt?
Pappa...
Tina? Vad roligt att du kom.
Jag ringde i går och sa att jag skulle komma.
Kommer du ihåg det?
Ja...jo, kanske.
Nu när du nämner det.
Hur är det, gumman?
Mycket på jobbet bara.
Du får en.
- Två. - Nämen...!
Tre vart det.
Long John Silver.
Hur är det med...Småhandlarn?
Roland?
Som vanligt.
Han var på hundutställning förra veckan i Umeå.
Men hur har ni det?
Ja, men...det är bra, det är...
- Som vanligt. - Men ligger ni med varann?
Pappa...!
Det tänker jag inte prata med dig om.
Flickan min. Jag vill bara att du inte ska bli utnyttjad.
Det är ditt hus.
Jag tycker bara det är skönt att ha nån som bor där.
Han är faktiskt...
...Snäll.
Elva.
Jag var hos pappa il dag.
Älskar han mig fortfarande?
Den jäveln.
Han kommer snart inte ihåg dig längre.
Har det blivit värre?
Det kommer och går.
Vad tråkigt. Tråkigt att höra.
Nej, nej, nej, nej, nej!
Men kör!
Kör!
Piska på den jäveln!
Hej.
- Hej. Agneta. - Tina.
Så du hittar ett minneskort fullt med barnpornografi-
-i fickan på en människa du aldrig har sett förut?
Hur gick det till?
Jag visste ju inte vad som var på kortet, men...
Men vad då?
Jag kunde lukta det på honom.
Hur då?
Jag kan känna sånt.
Skam, skuld, vrede.
Annat också. Och så lägger jag ihop två och två.
Den här killen nekar förstås.
Han åker ju dit på innehav.
Men vi misstänker att han har kontakt med de som producerat filmerna.
Och nu har vi genomfört en telefontömning.
Och det visar upprepade besök-
-till ett kvarter i Svaneholm utanför stan.
Nu har vi haft span där ett tag, men vi har svårt att ringa in sökområdet.
Vad vill du att jag ska göra?
Jag får inte igenom en husrannsakan utan att ha nånting att gå på.
Jag vet ju inte ens vilken lägenhet det gäller.
Kan man verkligen lukta hur folk känner?
Ja.
Det här låter mysigt.
Nej. Jag tycker vi ska göra samma som förra gången.
Nej.
Ursäkta mig, men det ska räcka till flera.
Ursäkta mig.
Hej igen.
Det verkar cleant.
Han har nåt på sig.
- Är du säker? - Ja.
Jaha, då får du följa med här.
Ingenting?
Inget som har med oss att göra i alla fall.
Det var du som skulle ha gjort det där, inte jag.
För att använda facktermen, så har hon...han...
...hon slida, inte penis.
Och det var rätt pinsamt.
Jaha.
Men...är han...
- Är hon opererad? - Jag frågade faktiskt inte.
Ja, hon har ett ärr vid svanskotan, men det sitter ju rätt långt bak.
Va? Ett ärr?
Ett ärr. Här.
Ja?
Jag måste be om ursäkt.
Jag...
Du har rätt att göra en anmälan om du vill.
Behövs inte.
Var det något annat?
- Det är kanske lite för privat, men... - Ja?
Vem är du?
Vi är klara där. Du kan gå nu.
Jag har inte bråttom.
Vad kan jag säga?
Jag reser runt.
Jag stannar någonstans ett tag.
Sedan reser jag vidare.
För att studera insekter?
Bland annat, ja. Och du?
Bor du här i trakten?
- I Skogsnäs. - Ja.
Det ligger ut mot skärgården.
Det här vandrarhemmet där i Riddersborg...
- Är det bra? - Ja.
Tänkte du bo där?
Kanske.
- Jag heter Vore. - Jaha.
Okej.
- Jag undrar en sak. - Jaha?
- Det där ärret som jag har... - Ja?
- När fick jag det? - Ja, men det...
Du ramlade på nåt vasst när du var liten.
En sten, om jag minns rätt.
Hur liten då?
Ja, du...
Tre år, kanske.
Sydde de?
Ja då.
De sydde.
Med nål och tråd och allt.
Låg jag på sjukhus?
Jag borde komma ihåg det här.
Du var tre år.
Hur skulle du kunna komma ihåg det?
Stanna!
Tina, bra att du kom. Värkarna har börjat. Skulle du kunna köra in oss?
Jag tror att det är rätt bråttom.
Vänta lite bara.
Tack igen för skjutsen, Tina. Verkligen schysst.
Försiktigt.
Vad vill du?
- Får jag ligga här hos dig? - Nej. Varför då?
- Är du full? - Jag? Nej...
Jag tycker så jävla mycket om dig.
Kan vi inte prova lite? Va?
Roland, det går inte. Jag kan inte.
- Men vi kan försöka. - Nej.
- Nej, det gör ont, Roland. Jag kan inte. - Jag bara stoppar...
Vad fan?
Vad fan...?
Fan, det är alltid nåt med dig.
Du får ju tänka lite på mina behov.
Vilken överraskning.
Jag råkade bara köra förbi.
Råkade?
- Vad gör du? - Samlar larver, som du ser.
Vill du smaka?
Nej.
Så gör man inte.
Det är äckligt.
Säger vem?
Säger alla.
Du vet att du vill.
Här.
Nej.
De smakar inte illa, eller hur?
Hur går det på vandrarhemmet?
Trist ställe, men det får duga.
Jag har inga alternativ.
Eller?
Lugnt, sa du?
Jag glömde dem.
- Förlåt. - Det är ingen fara.
- Hallå? - Jag sitter vid teven.
- Vad var det som lät? - Jag har med mig en gäst.
Gäst?
- Han som ska hyra lillstugan. - Jaha?
Hej.
Ja.
- Vore. - Va?
Vore.
Ja, eh, Roland.
Trevligt att träffas.
Funkar kylen?
- Javisst. - Ja.
Hur fick du det där?
Det här?
Ja.
Jag blev träffad av blixten som barn.
Nej?
Titta.
Blixten är inte att leka med.
Känn om du vill.
- Jag är trött. Jag ska gå tillbaka. - Ja. Ja.
Vem fan var det? Nån jävla seriemördare?
- En gammal bekant. - Hm?
Okej. Och du tänkte inte att du skulle höra med mig först?
Jaha, sov så gott då.
Jävla sätt, alltså.
- Vad är det med honom? - Han ska göra nåt hemskt.
Han luktar skam. Och kön.
Ja, han kanske bara ska hem och kolla på porr.
Tina. Du väcker för mycket uppmärksamhet.
Kom, nu får vi gå tillbaks till bilen.
Vi ska hitta lägenheten.
- Var inte det poängen? - Okej.
Men var diskret.
Kom igen nu. Vad gör du?
- Det är en bebis där inne. - Vad fan håller ni på med?
- Fel lägenhet. Förlåt, förlåt. - Vem är det?
De står och kollar in genom brevinkastet.
Jag är jätteledsen. Hon är förvirrad. Det är fel uppgång, fel lägenhet.
Kom nu, gumman. Kom.
- Ska jag ringa polisen eller? - Nej. Förlåt. - Kom nu, gumman.
Kom. Kom.
Med en sån här känslig utredning-
-så är det viktigt att vi är extra varsamma.
De gjorde nåt med ett barn där inne. Jag är hundra procent säker.
- Jaså? - Ni måste gå in där.
De gör nåt hemskt där inne. Jag vet det.
Ja, jag tyckte faktiskt också att jag hörde en bebis där inne.
Och om det fanns ett spädbarn där så är den inte registrerad nånstans.
- Är du säker på det? - Ja. Jag har kollat.
- Vilken vacker plats. - Ja.
- Som i sagorna. - Ja.
Jag hade fantasier om att älvor brukade dansa här.
Det gjorde de väl också.
Förmodligen.
Jag tror inte riktigt på sånt.
Man vill att det ska vara sant. Det hade varit kul, men...
Men?
När jag var liten trodde jag att jag var nåt speciellt.
Jag hade en massa olika idéer om mig själv.
Men sen blev jag vuxen och fattade att jag är bara människa.
Ful och konstig människa med kromosomfel.
Kromosomfel?
Det är väl inget fel på dig?
Det handlar om...
...här nere.
Bland annat.
De säger att det är ganska ovanligt.
Om du är annorlunda än andra så är det för att du är bättre än dem.
Du behöver inte säga så.
Jag kan inte få barn.
Du ska inte lyssna för mycket på vad människor säger.
Jag vet inte hur jag ska ta på henne.
Kom. Kom, gumman. Så ja.
Stefan? Hej.
Hej.
- Jag är Tinas hyresgäst. - Ja, ja, ja.
Tina sa det, ja.
Hej. Esther.
Vore.
Jag kikade in för att höra om det fanns en kastrull att låna.
Tina var inte hemma ju, så att...
Men kära nån.
En sån sötnos.
- Finns det ett namn? - Elsa. Tror vi.
Ja.
Jag måste få lov att gratulera.
Gratulerar ännu en gång.
Hej.
De brukar hänga på krogen om hörnet på kvällarna.
Då har vi typ en timme.
De har varit här nyligen.
Bebisen också.
Nämen, vad fan gör du? Akta.
Det luktar äckligt svett.
Vad fan?
Jag undrar lite grann omkring spjälsängen som var i lägenheten.
Spjälsängen, ja.
Den står kvar där sen vi hade hand om en ettåring för ett tag sen.
Du kan kolla med socialnämnden. Det är ingen hemlighet.
Jag ska visa dig nånting här.
- Fan, vad äckligt. Ta bort det där. - Men...är det inte du som filmar?
- Absolut inte. - Patrick.
Dina fingeravtryck finns på kameran.
Ditt dna är överallt.
- Vem är den där lilla flickan? - Ingen aning.
Hur gammal är hon?
Men titta här. Där.
Är inte det här dina skor?
Nej.
Det finns ju väldigt många som har svarta gympadojor. Eller?
Du kan svänga av här när du kommer ut ur tunneln.
Okej.
Fan. Det är sjukt, alltså.
- Tina. - Ja?
Kom.
- Vad gör du? - Kom och kolla på den snubben.
Han går ju fan in och ut, in och ut hela tiden.
Och?
Tara och hennes dotter har betett sig skitkonstigt sen han kom.
De känner sig oroliga.
Vad fan skulle du hyra ut till honom för?
Kan du sänka lite?
Och nu ska vi åka långt.
- Duktig älskling. - Ja, lycka till.
Ja.
Då får vi se om vi inte kan ta hem Best in show den här gången då.
Du...du ringer om det är nåt, va?
Vad skulle det vara?
Nej.
En sekund. Du, en sekund.
Hej.
Har du saknat mig? Va?
Jag sa: har du saknat mig?
Jag är missbildad.
Håll käften!
Du är helt perfekt.
Vem är jag?
Du är ett troll.
Liksom jag.
Du är galen.
- Troll?
Kromosomförändringen som ger dig svansen-
-gör att du kan lukta vad folk känner.
Blixten jagar dig.
- Svansen? - Mm. Mm.
Ja, svansen.
Avskuren, bortkastad.
Stackars lilla svans.
Finns det fler?
Jag känner till en liten grupp i Finland.
De flyttar runt.
Om man vill hitta dem måste man låta dem hitta en.
Men jag tänkte att jag skulle låta dem hitta mig en vacker dag.
Du kanske följer med?
Ja.
Så...hur känner ni varann?
Jag är gammal vän till familjen.
Jaha. Då förstår jag.
- Och du jobbar med hundarna? - Ja, jag har ju tre nu.
Tara och hennes döttrar.
Ja, vi har precis varit på hundshow i Gävle.
Jag läste att Liv Ullman ska göra film i Hollywood
och att Lill-Babs nya folkparksshow är det bästa hon nånsin gjort
visst är jag glad för deras skull fast jag drunknar i mitt kneg
här uppe i Älvsbyn är myggen en plåga
kaffet kokar över och ungarna bråkar
två bara bråkar och en bara frågar
och en är på väg
nej, ungar, låt bli det där
Det kan jag också höra.
Äh, låt henne gå.
15 liter sprit kan också vara personligt bruk.
Du. Du ser lite trött ut.
När tog du semester sist?
Varför sa du inget?
Varför väntade du så länge?
Du har ju anpassat dig till människornas värld.
Du har ett jobb. Ett hus.
Det är mycket du inte känner till.
Människor är rädda för oss.
Med rätta.
De vet att hämnden kommer.
Hämnden?
Jag vet inte vad som hände med dina föräldrar.
Mina blev använda till medicinska experiment.
På 70-talet.
I tio år lyckades de hålla liv i dem.
När de torterade dem.
Jag blev flyttad från det ena barnhemmet till det andra.
Konstigt nog trivdes jag inte så bra där.
Du blev utnyttjad?
Det rörde mig inte så mycket.
Jag är inte svag som de.
Jag har precis hjälpt polisen att ta fast några pedofiler.
Vidriga, hemska människor.
Har du?
Ett helt vanligt par.
I en helt vanlig Ikealägenhet.
Människan är en parasit som använder allting på jorden-
-till sin underhållning.
Till och med sin egen avkomma.
Hela människorasen är en sjukdom, säger jag dig.
Alla människor är inte onda.
Min pappa till ex...
Men han har ljugit för dig hela ditt liv.
Åh, herregud. Du skrämde mig.
Minns du mig?
Vad pratar du om? Det är väl klart att jag minns min egen dotter.
Vem är det?
Vad pratar du om?
I hela mitt liv-
-har jag känt mig ful-
-och missbildad.
Nu, nu...nu förstår jag ingenting.
De har mobbat mig-
-så länge jag kan minnas.
Och du sa ingenting!
Man ska vara snäll mot människor. Du är inte snäll!
Du är arg och elak. Jag tycker inte om dig!
- Lyssna på på mi - Ja! ”
Jag ska lyssna! Om du använder den snälla tonen, inte den arga tonen!
- Pappa. - Pappa...
Pappa är död!
Mamma är också död!
Det är inte besökstid nu. Ni stör de andra vårdtagarna.
- Hon är inte snäll. - Vilka är mina riktiga föräldrar?
Du kan komma tillbaks i morgon.
Pappa, var är de?
Pappa, fly inte. Fly inte!
Nu ska du sova lite grann och så blir det kaffe sen.
- Och så får jag be dig att gå nu. - Pappa?
Det går bra att komma i morgon igen.
Nej. Nej.
Kan du hålla avstånd?
Tara är rätt känslig efter tävlingen.
Det är inte bra för henne att hetsa upp sig så.
Var har du varit?
Vad har hänt?
Är du inte klok? Vad fan är det med dig?
Vad är det med dig? Vad har jag gjort?
Vad fan gör... Vad fan...? Vad i helvete?
Du flyttar ut, Roland.
Vad då? Nu?
Nej, inte teven! Nej...!
Vad i helvete?
Skämtar du, eller?
Ser det ut som att jag skämtar?
Nej.
Då går jag och lägger mig.
Och i morgon när jag vaknar...
...ska du vara borta.
Har du bäddat sängen åt mig?
Vad har du gjort med kylskåpet?
Ibland behöver man lite...privatliv.
Jag har slängt ut Roland.
Jaha. Okej.
Jag vill inte leva som jag har gjort.
- Är du säker på det då? - Jag har inget att förlora.
Du ska tänka dig noga för.
För vårt sätt att leva... Det är inget lätt liv.
Det är slitsamt.
- Men det kan vara vackert. - Det är mycket vackert.
De har inte gjort dem illa.
De filmar bara.
Tar bilder.
Var kommer de här barnen ifrån?
Vet inte.
Du ljuger.
- Snälla, jag kan inte... - Du är rädd för nån.
Jag har bara sett honom en gång.
Patrick känner honom.
Alltså, det är en man. Vet du vad han heter?
Det var lite väntat med utredningens besked. Du har blivit kändis.
- Ja, du hade gjort detsamma. - Fan, vad ni pratar skit, jävla grisar.
Alltså... Hoppas de låser in dig och slänger nyckeln.
Håll käften, jävla snut-as!
. -Akta! - Åh, jävlar! Woåh!
- Hann inte med den. - Helvete!
- Kör på den. - Käften!
- Ska jag gå ut? - Vad fan väntar du på?
Jävla snutbög.
Det är ju fan bara...
Ut, för fan, ut! Ut!
- Stanna! Polis! - Helvete!
- Vad fan?! - Spring efter, för fan! Spring efter!
Känner du nånting?
Tina?
Nej.
Jag var tvungen att göra det innan han öppnade käften.
- Så du är med dem? - Ja.
Det är vidrigt.
Vidrigt att människor inte kan hålla sig från sin egen avkomma.
- Men du hjälper dem. - Jag hjälper dem att skada sig själva.
Men de behöver inte så mycket hjälp.
Är det därför du har den där-
-bebisen i kylen eller vad...fan det var för nåt?
Det är ingen baby.
Det är en hiisit.
Och du ska inte oroa dig. Den har det fint i kylen.
- Vad är det för nåt? - Som sagt - det är en hiisit.
Ett obefruktat ägg.
- Har du burit den? - Ja.
De kommer ut ur mig med jämna mellanrum.
De kan se ut som människobarn.
Men hiisiten är inget barn.
Dess kropp är mjuk som lera.
Känner ingenting.
De kan bara äta och sova.
- De lever inte länge. - Vad gör du med dem?
Du har väl hört talas om bortbytingar?
De tog oss.
Jag tar deras barn.
Vad gör du med dem?
Jag säljer dem.
Varför?
De ska få lida. De ska få lida som vi har lidit.
Du är sjuk.
Det hade jag varit om jag var människa, men det är jag inte, tack och lov.
Vad är det som har hänt?
Jag skulle bara gå ut och hämta posten.
Och sen när jag kom tillbaka, så...
Jag...
Jag trodde inte att du skulle komma.
Förlåt.
Det är inte för sent.
Vi har en uppgift.
Vi kan föra vår art vidare.
Du och jag.
Vi ska bli många igen.
Jag kan inte.
Jag förstår inte vad grymhet ska vara bra för.
Så du vill vara människa?
Jag vill inte skada nån.
Är det mänskligt att tänka så?
Vi kanske ses.
Vore!
Han hoppade!
Jag kan inte se honom.
Han föll i vattnet.
Ja, jag väntar i bilen.
Så du är inte så hjälplös ändå?
Tina...älskling...
Vi ville ju bara ha en liten flicka att ta hand om.
Jag...jag jobbade på, på...
...på Sankt Jörgen då.
- Sankt Jörgen? - Ja.
Men...mentalsjukhuset.
- Satt mina föräldrar där? - Ja.
Det var ju många...såna där...
...på den tiden.
- Hur länge? - De...
De överlevde inte så länge.
Jag var ju bara vaktmästare.
Men jag erbjöd mig att...att ta hand om dig.
Kallade de mig för nåt?
JO.
Reva.
Reva?
Vad fint.
De ligger begravda-
-på den gamla kyrkogården bakom huvudbyggnaden.
Tina...
Jag är...jag är ledsen...
Tina?