Режисьор АЛИ АБАСИ
Вие с шапката.
Аз?
Може ли да ми дадете чантата си?
Алкохол. Три или четири литра.
Но аз ги купих. - Да.
Но сте твърде млад и това е незаконно.
Или искате да ви арестуваме за контрабанда?
Не. - Не.
Добре. Вземете си чантата долу. - Добре. Извинявайте.
Няма проблем.
Грозна кучка. Не мога да ги понасям такива.
ГРАНИЦА
Здравей. - Здравей, Тина!
Не, не! Стой! По дяволите!
Не знаех, че ще се прибереш толкова рано.
Трябва да я изкъпем. Да, имаме струпеи, миличка.
Браво. Да, браво.
Как беше днес?
Ти...
Ще се разходя. - Чудесно, добре.
Миличка... миличка.
Ти ли си звездата на къщата? Браво...
Здравей.
Пак наричат мускулестите кучета бойни.
Колко кучешки боеве сте виждали тук, а?
Проклети женки.
Нищо ли няма да ядеш, а?
Чинчили? Зарежи. Те са на мода.
Лесна плячка.
Какво измисли днес?
Какво?
Извинете.
Да?
Всичко е наред. Благодаря. - Няма проблем.
Телефонът ви, ако обичате.
Карам хората да чакат. - Сложете си телефона върху тезгяха.
Защо? - Направете го. Ще отнеме минута.
Какво правите?
Робърт! Робърт!
В устата му. В устата.
Хайде!
Ще викна полиция.
Извинете.
Какво е това?
Познайте.
Отговорете на въпроса.
Инкубатор за ларви.
Харесвате ли насекоми?
Може да си вървите.
До скоро.
Това ли е?
И пакет "Джон Силвър". - Да.
Здравейте. - Здравейте.
Здравей.
Здравей, татко.
Какво ядеш?
Татко?
Тина! Радвам се да те видя.
Обадих ти се вчера, че ще идвам.
Помниш ли? - Да... Да, може би.
Сега като спомена...
Как си, скъпа?
Претрупана с работа.
Вземи една.
Две. - Е, тогава...
Тогава три.
Дългия Джон Силвър.
Как вървят нещата с оня далавераджия?
Роланд?
По същия начин. Беше на изложба на кучета в Юмео.
Но как я карате двамата?
Ние... сме добре. Ние сме...
По същия начин. - По същия, по същия. Спите ли заедно?
Татко!
Нямам намерение да го обсъждам с теб.
Скъпа, просто не искам той да те използва.
Това е твоята къща! - Искам да има някой край мен.
Той всъщност е...
... мил.
Единадесет.
Ходих при татко вчера.
Той още ли ме обича?
Дъртакът...
Скоро дори няма да те помни.
По-зле ли става?
Ту по-зле, ту по-добре.
Много съжалявам.
Не, не, не!
Давай!
Удряй с камшика този мухльо!
Здравей.
Здравей. Аз съм Агнета. - Тина.
Значи ти намери карта с памет, пълна с детска порнография
у съвсем непознат.
Как стана?
Не знаех какво има на картата, но...
Но какво?
Надуших го по него.
Как?
Просто усещам такива неща.
Срам, вина, гняв.
И други такива неща. И просто се досещам.
Човекът отрича всичко разбира се.
Хванахме го за притежаване, но подозираме, че знае кой прави филмите.
Проучихме телефона му.
Открихме многократни посещения
в зона в Свалехолм, извън града.
Поставихме я под наблюдение вече, но сме затруднени.
Какво искате от мен?
Не мога да получа заповед за обиск без никакви указания.
Дори не знам кой апартамент.
Наистина ли е възможно да подушиш какво чувстват хората?
Да.
Звучи много хубаво.
Не, представих си, че ще правим същото като миналия път.
Не...
Извинете. Храната е за всички.
Извинете.
Здравейте отново.
Изглежда чист.
Има нещо по него.
Сигурна ли си? - Да.
Елате с мен, ако обичате.
Нищо? - Нищо, което да е наша работа.
Трябваше ти да го направиш, не аз.
Да го кажем на езика на науката, тя... той...
Има вагина, не пенис.
Беше по-скоро неудобно.
Ясно. Но...
Операция ли си е правила? - Не я попитах.
Има белег в областта на опашната кост, но това е доста далеч, така че...
Какво? Белег?
Белег! Тук отзад!
Да?
Дължа ви извинение.
Имате пълно право да подадете официално оплакване.
Няма нужда.
Нещо друго?
Може би е твърде лично, но... - Да?
Кой сте вие?
Приключихме. Може да си вървите.
Не бързам.
Какво да кажа?
Пътувам.
Оставам на едно място за кратко време.
И после се местя.
За да изучавате насекомите?
Да, наред с другите неща. А вие?
Наблизо ли живеете?
Да... В Скогснес.
Близо до архипелага.
Хостелът в Ридерсборг...
Добър ли е? - Да.
Смятате да отседнете там?
Може би.
Казвам се Воре.
Добре.
Чудя се за нещо.
Белегът ми... - Да?
Откога ми е? - Ами ти...
Падна върху нещо остро като малка.
Камък, ако не греша.
Колко малка? - Ами...
Тригодишна може би.
Шиха ли ме? - Да.
Зашиха те,
игла, конец, всичко.
Бях ли в болница?
Би трябвало да го помня.
Беше на три години.
Как да го помниш?
Спри!
Тина, толкова се радвам да те видя. Тя ражда! Може ли да ни откараш?
Тина... ние бързаме, така да се каже.
Изчакайте малко.
Много ти благодаря, че ни докара, Тина. Много си мила.
Внимавай.
Не искам. Не. Защо? - Дай ми само да легна при теб.
Пиян ли си? - Аз... не...
Просто те искам толкова много... Не може ли само да опитаме?
Роланд, не мога.
Но може да опитаме... - Не.
Не, боли ме. Роланд, не мога. - Ще внимавам.
По дяволите...
Мамка му...
Винаги ти има нещо.
И ти трябва да се съобразяваш с нуждите ми.
ХОСТЕЛ
Каква изненада.
Минавах случайно.
"Случайно..."
Какво правиш? - Събирам личинки, както виждаш.
Искаш ли да опиташ една?
Не.
Не трябва да го правиш.
Гадно е. - Кой казва?
Всички го казват.
Знаеш, че искаш.
Хайде.
Не.
Не е толкова зле, нали?
Как е хостелът?
Мрачно място, но ще свърши работа.
Нямам голям избор.
Нали?
Тихо ли каза, че е?
Забравих за тях.
Извинявай. - Няма проблем.
Ехо. - Гледам телевизия.
Какъв беше този звук? – Доведох гост.
Гост? - Наема къщата за гости.
Здравей.
Да...
Воре. - Какво?
Воре.
Роланд. Приятно ми е.
Хладилникът работи ли?
Разбира се.
Откъде го имаш това?
Това? - Да.
Удари ме мълния като бях дете.
Не! Виж.
Мълнията не е шега работа.
Може да го докоснеш, ако искаш.
Уморена съм. Ще се връщам. - Да.
Кой беше този? Някакъв шибан сериен убиец?
Стар познат.
Не помисли ли първо да се посъветваш с мен?
Лека нощ.
Какво му има? - Ще извърши нещо ужасно.
Той мирише на срам. И секс.
Може би се прибира, за да погледа порно.
Тина! Насочваш вниманието върху нас.
Да се върнем в колата.
Трябва да намерим апартамента.
Не беше ли това целта? - Добре.
Но бъди дискретна.
Хайде. Какво правиш?
Вътре има бебе. - Какво правите?
Сгрешили сме апартамента... - Кой е?
Гледаха през отвора за писма.
Извинете. Тя е толкова объркана. Объркали сме сградата... Хайде.
Трябва ли да викаме полиция? - Не, не. Извинете. Хайде.
При толкова деликатно разследване
трябва да бъдем извънредно предпазливи.
Правят нещо на дете, сигурна съм 100 процента.
Разбирам. - Трябва да влезете вътре.
Правят ужасни неща вътре. Знам го.
И аз мисля, че чух бебе.
Ако вътре има бебе, то не е регистрирано никъде.
Сигурен ли си? - Да. Проверих.
Какво прекрасно място. - Да.
Като в приказките. - Да.
Представях си как тук танцуват феи.
Сигурно са го правили.
Вероятно.
Всъщност не вярвам в такива неща.
Искам да е истина. Би било страхотно, но...
Но?
Като дете си мислех, че съм специална.
Имах всички тези идеи за себе си.
Но после пораснах и осъзнах, че съм просто човешко същество.
Грозен, странен човек с дефектна хромозома.
Дефектна хромозома?
Ти нямаш никакъв дефект.
Той е свързан...
... с това долу.
Наред с други неща.
Казаха, че е доста необикновен...
Ако си различна от другите, то е защото си по-добра от тях.
Това не трябва да го казваш.
Аз не мога да имам деца.
Не трябва да слушаш какво казват хората.
Ще... - Искаш да я взема ли? Ела, ела.
Стефан? Здравей.
Здравей.
Аз съм квартирант на Тина. - Да, да.
Тина спомена. Здравей. Аз съм Естер.
Воре.
Дойдох да видя дали мога да взема назаем касерола.
Тина беше вътре, така че...
Боже мой!
Какво сладурче.
Има ли си име? - Елза... Или така мислим.
Моите поздравления тогава.
Поздравления още веднъж.
Чао.
Нощем обикновено висят в бара на ъгъла.
Имаме около един час.
Били са тук скоро.
Бебето и то.
Какво правиш, по дяволите? Внимавай!
Вони.
Господи, не!
Детското креватче в апартамента ви ме озадачава.
Детското креватче? Имаме го откакто се грижехме за дете на една година.
Може да проверите в Социални грижи. Не е тайна.
Бих искала да ви покажа нещо.
Отвратително. Изключете го. - Не го ли записахте вие?
Абсолютно не!
Патрик, върху камерата има отпечатъци от пръстите ви.
Вашето ДНК е върху нея.
Кое е това момиченце? Колко годишно е? - Нямам представа.
Погледнете. Това не са ли вашите обувки?
Не. Много хора имат черни гуменки.
Може да излезеш след тунела. - Добре.
Този тип е болен.
Тина. Ела.
Какво правиш? - Ела да видиш този тип.
Само влиза и излиза, влиза и излиза.
И?
Тара и дъщеря й се държат странно откакто той дойде. Той ги тревожи.
Защо, мамка му, му позволи да се настани тук?
Може ли да го намалиш малко?
Този път ще пътуваме дълго.
Браво, скъпа. - Желая ти успех.
Може би този път ще спечеля шоуто.
Позвъни, ако се случи нещо.
Добре, но какво може да се случи? - Не...
Само секунда.
Здравей.
Липсвах ли ти? А?
Питах дали ти липсвах.
Аз съм уродлива.
Млъкни.
Идеална си.
Коя съм аз?
Ти си трол.
Като мен.
Ти си луд.
Трол? - Да.
Промяната в хромозомата, която ти е дала опашка,
ти позволява да подушиш какво чувстват хората
и кара мълниите да те преследват.
Опашка? - Да.
Да, опашка.
Отрязана. Захвърлена.
Горката малка опашка.
Има ли други?
Чувал съм за малка група във Финландия.
Те са все в движение.
За да ги намериш, трябва да им позволиш да те намерят.
Ще ми се да им позволя да ме намерят някой хубав ден.
Може би ще искаш да дойдеш?
Да.
Вие двамата как се запознахте?
Аз съм стар приятел на семейството.
А, ясно.
Ти се занимаваш с кучета? - Да, сега имам три.
Тара и нейните дъщери.
Точно ходихме на изложба за кучета в Йевле.
И аз ги чувам.
Остави я да мине.
И 15 бутилки алкохол може да са "за лична употреба".
Ей, изглеждаш малко уморена.
Кога последно си почивала?
Защо не каза нищо? Защо чака толкова дълго?
Адаптирала си се към света на хората. Имаш работа. Дом.
Има много неща, за които не знаеш.
Хората се боят от нас.
И би трябвало.
Знаят, че отмъщението идва.
Отмъщение?
Не знам какво се е случило на твоите родители.
С моите са извършвали медицински експерименти през 70-те.
Успели са да ги държат живи 10 години,
докато са ги измъчвали.
През това време мен ме местеха от едно сиропиталище в друго.
Колкото и да е странно, аз не се чувах добре там.
Беше ли малтретиран?
Това не ме безпокоеше много.
Не съм слаб като тях.
Точно помогнах на полицията да хване педофили.
Противни, извратени хора.
Наистина?
Идеална нормална двойка.
В идеален нормален Икеа апартамент.
Хората са паразити, които използват всичко на земята
за свое собствено удоволствие.
Дори собствените си деца.
Цялата човешка раса е болест, казвам ти.
Не всички хора са лоши.
Баща ми например...
Той те е лъгал цял живот.
Боже мой, стресна ме.
Помниш ли ме?
Какво имаш предвид? Разбира се, че те помня, ти си ми дъщеря.
Кой е това?
Какви ги говориш?
През целия си живот...
... съм се чувствала грозна.
Изрод. - Не разбирам нито дума от това.
Тормозили са ме...
... откакто се помня.
И ти никога не каза нищо!
Трябва да си добра към хората! Ти не си добра!
Ти си ядосана и лоша. Не те харесвам!
Чуй ме. - Да.
Ще те чуя, ако говориш мило, не ядосано!
Татко! - Татко...
Татко е мъртъв!
И мама е мъртва!
Извън времето за посещение сте и разстройвате другите обитатели.
Тя не е добра. - Кои са истинските ми родители?
По-добре елате утре. - Татко, къде са те?
Татко, не бягай от това! Не бягай!
Кратка дрямка и после е време за кафе. - Татко!
Трябва да ви помоля да напуснете. - Татко?
Ще трябва да дойдете пак утре.
Не. Не. Стой настрана.
Тара е чувствителна след състезанието.
Не е добре за нея да се възбужда толкова.
Къде беше?
Какво има?
Ти луда ли си? Какво ти става, по дяволите?
Какво ти става? Какво съм направил?
Ти какво... Какво, по дяволите?
Изнасяш се, Роланд.
Какво? Сега?
Моля те. Не телевизора. Не...
Какво, по дяволите?
Майтапиш ли се?
Да ти прилича на майтап?
Не.
Ще си лягам.
Когато се събудя утре...
... искам да те няма.
Леглото ми ли оправи?
Какво си направил на хладилника?
Понякога имаш нужда от малко... личен живот.
Изритах Роланд.
Да, ясно.
Не искам да живея като преди.
Сигурна ли си? - Нямам какво да губя.
Трябва да го обмислиш все пак.
Нашият начин на живот... Не е лесен живот.
Тежък е.
Но може да бъде хубав. - Много хубав.
Те не са ги наранявали.
Само са ги филмирали.
И са ги снимали.
Откъде са идвали децата?
Не знам.
Лъжете.
Не мога... - Боите се от някого.
Виждала съм го само веднъж.
Патрик го познава.
Значи е мъж. Знаете ли името му?
Не.
Резултатът от това разследване беше съвсем очакван.
Вие бихте направили същото. - Млъквайте, свине такива.
Дано да те затворят и да изхвърлят ключа.
Млъкни, свиня проклета!
Внимавай!
Не го видя.
Прегази го, за бога! - Млъкни.
Трябва ли да изляза? - Какво чакаш? Педал.
По дяволите...
Слизай!
Стой. Полиция!
По дяволите! След него, дявол да го вземе! След него!
Надушваш ли нещо?
Тина.
Не.
Трябваше да го направя преди да се разприказва.
Значи си с тях? - Да.
Гадно е.
Гадно е хората да посягат дори на собствените си деца.
Но ти им помагаш. - Помагам им да нараняват себе си.
Но те нямат много нужда от помощ.
Затова ли държиш
в хладилника това бебе или каквото и да е там?
Това не е бебе.
Това е хийсит. И не се притеснявай.
В хладилника му е добре.
Какво е? - Както казах, хийсит.
Неоплодена яйцеклетка.
Ти ли го роди? - Да.
Излизат от мен редовно.
Може да прилича на човешко дете,
но не е дете.
Тялото му е меко като глина.
Не чувства нищо.
Може само да яде и спи.
Не живее дълго. - Какво правиш с тях?
Чувала си за сменени деца, нали?
Те взеха нас.
Аз вземам техните децата.
Какво правиш с тях?
Продавам ги.
Защо?
Да страдат, както ние сме страдали.
Ти си болен...
Ти си болен!
Щях да съм, ако бях човек, но не съм, за радост.
Какво е станало?
Отидох само да взема пощата.
И когато се върнах...
Аз...
"Ти не си човек! Да се срещнем на ферибота?"
Не мислех, че ще дойдеш.
Съжалявам.
Не е прекалено късно.
Ние имаме морален дълг.
Можем да продължим нашия вид.
Ти и аз.
Ще бъдем отново много.
Не мога.
Не виждам какъв е смисълът да вършиш зло.
Значи искаш да бъдеш човек?
Не искам да наранявам никого.
Човешко ли е да се мисли така?
Може би пак ще се срещнем.
Воре!
Той скочи!
Не го виждам никъде.
Падна във водата.
Ще чакам в колата.
Значи не си толкова безпомощен все пак.
Тина,
скъпа...
Искахме само момиченце, за което да се грижим.
Работех в...
... "Свети Йорген" тогава. - Свети Йорген?
Да. Психиатричната болница.
Там ли държаха родителите ми? - Да.
Имаше много от тях...
... по онова време.
Колко време? - Те...
Не оцеляха дълго.
Аз бях само надзирател.
Но предложих да се грижа за теб.
Те бяха ли ми дали име?
Да...
Рева.
Красиво. - Погребани са
в старото гробище зад главното здание.
Тина...
Много съжалявам... - "Тина"...
ДОБРЕ ДОШЛИ ВЪВ ФИНЛАНДИЯ СТРАНАТА С ХИЛЯДА ЕЗЕРА
Режисьор АЛИ АБАСИ
По разказа "Граница" на ЙОН АЙВИДЕ ЛИНДКВИСТ
Сценарий: АЛИ АБАСИ, ИСАБЕЛА ЕКЛЬОФ и ЙОН АЙВИДЕ ЛИНДКВИСТ
ЕВА МЕЛАНДЕР
ЕРО МИЛОНОФ
ЙОРГЕН ТОРШОН, АН ПЕТРЕН СТЕН ЮНГРЕН
Превод и субтитри vanval